NETFLIXOVA SERIJA
TREĆE POGLAVLJE PROZOPAGNOZIJA
Pričamo o Malen Zubiri.
Njezina se politička karijera poklopila s recesijom
koja je zadesila grad i naštetila popularnosti stranke.
Ankete pokazuju da je dogradonačelnica jedina u gradskom vijeću
koja ima podršku građana.
Danas je stranački izvori ističu kao Lezcanovu nasljednicu,
iako je bilo sukoba između njih.
-Da? -Bok, Malen.
I? Kako je prošao sastanak?
-Procurilo je od Miren. Nisi čuo? -Bit ću suprug gradonačelnice?
Pozvat će nas na operu.
Nemoj se nadati. Neću te voditi u Euskaldunu.
Život je bezveze bez korupcije.
Zaslužuješ to, Malen.
-Drago mi je zbog tebe. -Hvala.
Ti si mi pomogao.
Iza svake velike žene stoji slabi muškarac.
Znaš da ne volim te šale, Alfredo.
Hej, reci Leire novosti.
Zašto ne radite nešto zajedno ovaj vikend?
Xabi…
Sigurno joj nedostaješ.
Ima me za što god želi.
Dijelimo kupaonicu.
Znaš što mislim.
Znam.
Zabavi se.
I ti. Izlaziš?
Da. Baš se spremam.
Pusa.
Sada je 16 h i vrijeme je za nostalgiju na našem radiju.
Postoje dvije vrste ljudi.
Oni koji vode dvostruke živote
i oni koji sanjaju o tome.
Mi smo maske koje nosimo.
Sve maske.
To nije laganje. Laganje je samo stavljanje jedne maske.
Pažljivo biramo što želimo pokazati. Biračima, našoj obitelji,
ljubavnicima.
I ponekad zaboravimo da i drugi rade isto.
Tko su oni zapravo?
Dani koji promijene sve počnu kao svaki drugi.
Nikad nema znakova katastrofe. Čini se da je život dobar.
A vi igrate dalje. Što je najgore što se može dogoditi?
Ovaj ćete put saznati.
Dobra večer.
Što je?
Ni ti nisi Francuskinja.
Ne.
Shvatio sam iz tvog profila. Služben je, kao iz škole stranih jezika.
Služben?
Zeru.
Gle, nije mi baš smiješno da nisi Francuz.
Zašto? Francuzi su ti parafilija?
Ne, molim te.
Jesu? To je jedna od perverznijih za koje sam čuo.
A morao sam se i prerušiti u pandu.
Možeš se udaljiti ako želiš.
Slavna si ili nešto?
Imaš sreće.
Jesi li ikad čula za prozopagnoziju?
Ne prepoznaješ lica?
Ti bokca, jako dobro.
Znaš što je prozopagnozija, a ja ne znam tko si ti.
Dobro.
Hoćemo li na piće?
Dobro, ja častim.
Baš ti hvala.
Hoćemo li ovdje?
Ne, blizu Stureplana je.
Dobro. Blizu parka.
Eto.
Holfve Bistro. Najbolji losos koji sam ikad jela.
-Nabavljaju ga iz gradića… -Kojeg?
Leksanda.
-Bio sam ondje. Za Midsommar. -Ozbiljno?
-Kunem se. -Nema šanse.
Baš neobično! Planiram opet u Švedsku ove godine pa ću to imati na umu.
-Planiraš li ti kakvo putovanje? -Rado, ali jako sam zauzeta.
Puno posla?
Izgledaš opušteno.
Naravno. Zato sam došla.
Imaš kuću ovdje?
A ti? Čime se ti baviš?
Naravno, ako radiš.
Da, naravno da radim. Mnogo. Poduzetnik sam. U start-upovima.
I dobro ide. Imam intuiciju. Što je možda sreća, ne znam.
Ako se to stalno događa, onda je talent, a ne sreća.
I to znači da možeš kupiti najskuplju dasku za surfanje koja postoji.
Dobro.
-Što sam ja? Razmažen? -Ne.
I ja svoje užitke shvaćam jako ozbiljno.
Svršimo ovo.
I…
Imaš li intuicije o meni?
Hvala.
Hoćemo li podijeliti?
Nevjerojatno mjesto. Nisam znala da postoji.
Izvoli.
Dođi.
Ne možeš imati sve.
Zašto se smiješiš? Što je smiješno?
Jebemu, djed s mladim poduzetnicima.
Da ih izbjegnemo?
Dobar dan.
-Zubiri. -Sve u redu?
Savršeno.
Pokušavao sam uvjeriti Txemu da se opet kandidira, ali nema šanse.
-Što si mu stavila u kavu? -Moraš pitati Gorku.
Dobre manire izumiru.
Strah od budućnosti?
Niste li svi darvinisti?
Vrijeme je za prilagodbu, istina.
Sretno.
Točno.
-Bilo mi je drago. Doviđenja. -Doviđenja.
PRIJATELJSTVO JE UVIJEK DOBRODOŠLO.
Uf, ne.
-Onda ovaj. -Miriše na moju četverogodišnju nećakinju.
-Miriše na naivnost. -Gradonačelnica mora namirisati suprotno.
Više bih nešto sličnije ovome.
-Muškom parfemu? Nemoguće. -Dogurala sam dovde.
Unatoč mirisu seksa.
Muški miris daje dojam da ste se upravo karali.
-A to ne znači uspjeh? -Kod žene ne.
Francuski predsjednik koji ide ljubavnici je šarmantan,
ali takve žene su impulzivne, iracionalne. A nitko ne želi manijaka na čelu.
Sad ćete reći da niste vi izmislili taj svijet.
-Ali pomažete da ostane takav. -Poslat ću vam šest bočica po 100 ml.
Dovoljno za cijeli mandat.
Nećakinja me može natjerati na sve. I to je istina.
Zovem se César Barretxeguren.
Prepoznaješ moje prezime.
Cijeli Bilbao vas zna.
Ti si najmlađi?
Živio si u Londonu?
Do prije četiri mjeseca. Bilo je vrijeme
da se vratim.
Zašto mi to govoriš?
Dosta mi je ove igre.
Ne znam držati stvari za sebe.
To me mori.
I ja sam se došao ovamo opustiti.
Ne moraš mi ništa reći.
Ajme.
Zaudaram?
Ne, nije to.
Nego što?
Ne znam.
Samo…
Zezaš me?
Nikad ne bih rekla.
Baš ti hvala!
To je to.
-Samo to. -Samo to?
Samo to.
Gdje smo stali?
Stani.
Ovdje nema nikoga.
Vas bogate baš boli briga, zar ne?
Mjesec izgleda nevjerojatno. Htio sam da imaš sve.
Ne? U autu?
Hej, ti!
Da vidimo, samo trenutak. Oprostite.
Samo trenutak. Samo malo. Moram vidjeti ovo.
Dobro.
Recite mi nešto sebi.
Zašto?
Jučer nisam bila dežurna i želim vas upoznati.
Samo želim provjeriti kako ste.
Ime, dob, koji je dan.
Zovem se César.
Imam 26 godina i danas je…
Sjećate se što je bilo?
Napadnuti ste.
Opljačkani.
Vaša žena je rekla da ste to već prijavili.
Ali možda se sad ne sjećate.
Policija će doći razgovarati s vama.
Morat ćemo ponoviti ove testove.
I možda napraviti još jedan. Danas.
Ali osjećam se dobro.
Ali imate 31 godinu.
Odmah se vraćam.
Jebemu!
BRINI SE ZA NJU!
Dobro jutro.
Ispričavam se što kasnim. Možemo početi.
Danas imamo 15 točaka dnevnog reda.
Pet o poreznom uredu, tri o socijalnoj politici,
četiri o urbanizmu i tri o kulturi.
Osjećam se loše što uživam vidjeti ga takvog.
Sigurno je Lezcano otvorio bocu patxarana čim je vidio snimku.
-Osim ako on ne stoji iza toga. -Budućnost, Malen.
Još ti nisam zahvalila.
Pusti.
Opet ćeš me mrziti. Kakva još sranja mogu otkriti?
O meni? Ne znam. Moram razmisliti o tome.
Imaš sreće.
Ne mislim samo na tebe. Na tebe će svaliti sve sumnjivo u tvojoj obitelji.
-Da ih odmah ispitam? -Da ih zaštitiš.
Preduhitrimo li strvinare,
ostavit će te na miru.
Tko je on?
Premlad?
Previše poznat?
Ili nas previše želi sjebati?
Ne dovedeš li ga pod kontrolu, ja ću.
On je nitko. Bez brige. Već sam mu stala na kraj. Vjeruj mi.
Da?
Gđa Zubiri? Inspektorica Vázquez.
Imate li trenutak?
Zapravo, nemam baš.
Žao mi je.
Što želite?
Samo pitati kako ste.
Sve je u redu.
Znate li da ću upoznati vašeg oca?
Zastupa sestru Ane Uribe, mlade žene koja se ubila.
Dolaze podnijeti prijavu.
Da. Znam tko je ona i što se dogodilo.
Ja sam je povezala s mojim ocem.
I mislila sam.
Gđo Zubiri, zašto tražite pravdu za druge, a ne za sebe?
Mislila sam da sam bila jasna.
Voljela bih da mi vjerujete. Znam da za vaš slučaj
treba još više diskrecije.
Slušajte, ne sumnjam da dobro radite svoj posao.
Što vas onda sprečava?
Što vas sprečava? Ako vas netko prisiljava da ne prijavite, recite.
Ja donosim svoje odluke.
Dopustite da vam kažem da radite pogrešku.
Zar ne vidite da ćete samo vi snositi posljedice?
Ispričavam se, ali moram dalje raditi.
Hvala.
-Možda je bila poruka za Kepu. -Kakve veze ima?
To je grozno stvorenje i to nije valjana oporuka.
Kako je mogla spavati s time?
Spavala je ona s gorim stvarima.
Obavijestio sam svoju klijenticu da je gotovo nemoguće dokazati
da je uznemiravanje kolega uzrokovalo samoubojstvo njezine sestre.
A ja kažem da je očito jedno dovelo do drugog.
Očito je ono u što se ne može sumnjati ili poreći.
Ovo nije taj slučaj.
Zdrav razum je neprecizan. Zakon nije.
Morat ćemo se zadovoljiti optužbom za nezakonito dijeljenje.
I to ako dokažemo raspačavanje slika.
Drugo je pitanje tko ih je poslao.
Obično se radi o ozlojeđenom bivšem.
-Upoznali ste neke njezine dečke? -Hrpu.
Bila je serijska monogamistica.
Bila je komad.
Je li neka veza bila važnija od ostalih?
Posljednja.
Kakva je bila?
Pa, Kepa nije samo neki tip.
Kepa je tip kakvog ste zamišljali dok ste još vjerovali u nešto.
Nadalje, moja klijentica kaže da slike nisu novije.
Da.
Sjećate li se nekih problematičnih veza?
Svađa, maltretiranja, ljubomora…
Ne. Barem ne one koje sam upoznala.
-Svi su bili normalni i dragi. -Normalni?
„Drag i miran dečko.”
Ane.
Kako si?
To su svinje, Anči.
Kako si?
-Kako biste vi bile? -Nije pošteno.
-Odakle im to? -Baš su gadovi.
-Želiš li vode? -Može.
Hvala.
Lexaurin?
Ne, hvala.
Ozbiljno?
Apsolutno nedopustivo.
Imaš potpunu podršku uprave.
Dobro.
Hvala. Što ćete učiniti?
Kako ćete spriječiti to, pobrinuti se da to više ne dijele?
Moramo saznati tko je to započeo, zar ne?
Prepusti to meni.
Što je rekao? Da će pokazati tvoje fotografije ako se ne pomirite?
Ne. Brzo sam raskrstila s njim.
Nije rekao ništa takvo, ali…
Jebemu, nismo razgovarali valjda pet godina.
A nije se promijenio. Nije.
Zar ne znaš gdje je?
-Ne, nisam ga našla. -Idi na policiju. Sigurno će ga naći.
Nećeš zbog Kepe? Stara, on je divan.
Da, ali Kepa…
-Hajde, Ane… -Vidjet ću.
Obavijest za sve radnike.
Kao odgovor na pritužbu zaposlenice
zbog distribucije njezinih privatnih slika protiv njezine volje,
tražimo da prestanete s takvim ponašanjem.
U protivnom ćemo izreći odgovarajuće kazne.
Ane, je li to bilo potrebno?
Dala si im imena?
Ne. Ali morala sam poduzeti nešto, zar ne?
Stisni zube, stara.
-Proći će ih. -Ili razgovaraj s njima.
Pristojno.
Samo malo, mogla sam otići na policiju prijaviti ih, a nisam.
Želiš biti nedodirljiva i upirati prstom,
a mi ostali neka popijemo otkaze.
Ovo je savršeno za tebe.
Oihane, što želiš reći?
Misliš da sam htjela da se ovo dogodi? Tvoj je muž trebao misliti o tome
prije dijeljenja slike.
Kao i ti, prije nego što si raširila noge.
Kažu da prošlost ne postoji.
Da možemo živjeti bez osvrtanja.
Da se možemo ponovno roditi.
Ali to je laž.
Prošlost je mjesto.
I ponekad smo primorani vratiti joj se.
Najbolje je dobro to iskoristiti i zauvijek reći zbogom.
Hvala.
Ali što ako ne nalaziš osobu kojoj to moraš reći?
Možeš samo čekati.
Čekati da se on pojavi i opet budeš njegov plijen.
Škola im je dosadna.
-Razmazuješ. -Znam.
-Stalno se mičeš, stara. -Nisam se pomaknula.
Jesi.
To što sam rekla je s razlogom.
Meljem gluposti više od 15 godina ljudima koji me ne slušaju.
To je zapravo definicija ludila.
Zatim čitateljski klub, koji je za penzionere.
I planinarenje, što nije nimalo napeto.
„Ne, skupljam lišće, šećem.
Jesi li za fuk?”
Baš si tiha, zar ne?
-Ja? -Da.
Nisam.
Nisam spavala nekoliko dana. Ne spavam baš.
A vidi kako sjajiš unatoč tome.
Nema šanse.
Da bar ja imam tvoj šarm.
Bego, kakav šarm? Kakav…
Kakav jebeni šarm? Što je to?
Ja ga nemam.
Ako želiš, pričat ću ti o tome u deset kad me Arheolog84 otkanta s:
„Ne, nazvat ću te za nešto.”
„Ja ću tebe nazvati.”
Znaš?
Zvučiš oduševljeno spojem.
Tako je kako je.
Draga.
Sve je u redu.
Idoia!
Jebemu.
-Juan Mari, nismo se vidjeli sto godina. -Kako si?
-Očekivala sam Excel tablicu. -Staromodan sam. Jebeni dinosaur.
-Mogu li sad ići? -Mrzim što moram ovo raditi.
Da si me ikad pitala kako mi je tvrtka, ne bi bilo potrebe za ovime.
Kad je tebe zanimala tvrtka? Ni ne ideš onamo.
Nismo svi tako uspješni kao ti.
Ti nisi ni prstom mrdnuo.
Tata, molim te.
Što će ova obitelj bez mene? Prema kome ćete se sad osjećati nadmeno?
Sigurno ne postoje snimke mene kako se jebem?
Postoje li?
Hoćeš li tražiti i svoju kćer da iskopa svoja sranja?
Jesi li završio? Možeš ići.
Stojim vam na usluzi.
O meni neće naći ništa.
Oprosti na čekanju, César. Možeš ući.
Čeka te.
Mislio sam da idemo na ručak.
Bolje posao odraditi ovdje.
O tome se radi, zar ne?
Učinio sam nešto grozno, tata. Grozno.
Je li ti Idoia rekla?
Djeca su dobro. Ako te zanima.
Moraš mi pomoći.
Ne uplići me u ovo.
Ne želim ništa više znati. Ne želim biti tvoj suučesnik niti pomagač.
-Neću te uplitati… -Neću plaćati tvoje pogreške.
Financirao sam ti pustolovinu u Londonu,
iako sam znao da će završiti kao tvoja produkcijska kuća, galerija,
silna putovanja i tko zna koliko tvojih fantazija.
-Ovo nije isto, tata. Kunem se. -Ne.
Ovo je mnogo skuplje. Jesam li u krivu?
Kako možeš tako nisko spasti?
Mojim unucima nikad neće ništa usfaliti. Jamčim ti to.
Ali slušaj.
-Ne računaj na mene. -Jebemu!
Ili na svoju braću da će te izvući iz nevolje.
Ne mogu ovo sam, tata.
Daj da ti objasnim, molim te.
Obriši se.
Nemoj takav izaći.
Bok.
Hej. Što ima? I ti si došla postavljati pitanja?
Bez brige, ona je inspektorica upravo otišla. Ispitivala me.
-Htjela se uvjeriti da nisi ti? -Da, naravno. I mislim da jest.
-Kriste. -Samo radi svoj posao.
Naravno.
A ja radim svoj. Zar ne vidiš?
-Htjela sam te nešto pitati. -Hajde, onda.
Je li Ane ikad spominjala Jokina? Tipa s kojim je bila?
Nemam pojma.
Nismo razgovarali o prošlosti.
Nikad?
Ne, nikad.
I to nam je jako dobro funkcioniralo.
Stajat ćeš tamo cijeli dan i gledati me tako?
-Smiri se! -Što?
To je sve. Iznenađena sam.
Nisam znala da si jedan od tih.
Kako to misliš? Nisam ja ništa. Koji vrag?
Ovo je svakodnevni život, Begoña. A ne osvrtanje, kajanje, ispovijedanje.
Za to imam svećenika. Ako funkcionira, čemu razgovarati?
Brbljanje samo odvlači pažnju.
-Dakle, dobro ste se slagali. -Prestani.
Prestani, Begoña.
Brini se za svoju krivnju i pusti me na miru.
Jebote. Oprosti, Kepa.
Oprosti i meni. Nisam spavao dva dana.
Nemam pojma tko je taj Jokin.
Što je? Misliš da je možda bio on?
Ne znam.
Samo njega ne poznajem. Poslala sam mu poruku da vidim reakciju.
Javi ako otkriješ nešto.
Naravno.
Imaš li trenutak?
Ozbiljno, Bego?
Nema šanse. Ne dolazi u obzir. Ne.
Ali djeca vole životinje. I tvoja su sa sela.
Zašto misliš da je ostala kod tebe?
Kad god bi je Ane spomenula, djeca su bila prestravljena.
A da je oslobodim?
Da, možda. Ali daleko odavde.
Dobar dan.
Zdravo.
Što ćete popiti?
Moja se kćer želi ispričati zbog toga što je bilo s vašom kamerom.
-Imala je loš dan. -Znam.
Imam razumijevanja za to,
ali volio bih da ona to kaže.
Ona je dijete.
Ne. Nije.
Što je s uznemiravanjem kojem nas podvrgavate? Kao hijene ste.
Izgubio sam poslove zbog ovoga.
-Shvaćate? -Možda vas to nauči poštovanju.
Kao što je vaše prema vašem mužu?
-Neću dopustiti… -Žao mi je.
Čekaj!
-Da te povezem? -Idem na trening.
Sva će ova sranja proći.
TRAŽILICA - MALEN VIDEO SEKS NA PLAŽI S MALEN ZUBIRI
Kad sam vidio snimku, bilo mi je drago.
-Da? -Pokazala je pravo lice.
Uvijek bi trebalo biti tako. Sad je uništi u razvodu.
Ne znam. Čak nije bilo ni: „Zašto odlaziš?” Ili…
„Razgovarajmo,” „Oprosti mi.” Sve ono što se inače kaže.
Naravno.
Znate li nekoga tko iznajmljuje?
Daj.
Popizdi, dovraga.
-Još? -Da, još.
Pretvorile su nas u papučare. Naljutimo se.
-Nisi čitao onu knjigu… -Koju?
-Što želiš? -Žao mi je, Malen.
Stvarno mi je žao.
Moram te vidjeti.
Ponudili su mi mnogo novca. Ne znaš koliko mi jako treba.
Sve će mi uzeti. Meni, mojoj djeci…
Da se nisi usudio koristiti njih kao izliku za ovo, šupku!
Ne želim znati zašto. Želim znati za koga.
Reći ću ti sve.
-Ali… -Ali što?
Izdao si me. Sjebao si mi život.
I sad ćeš me tražiti novac da mi kažeš istinu.
Izgubio sam sve.
Izgubio sam ženu,
izgubio sam djecu, izgubio sam svoje dostojanstvo.
Pomogni mi, molim te. Možemo si pomoći.
-Malen, zaboga… -Van.
Ne, što radiš? Moramo razgovarati.
Što je sa svime što smo dijelili?
Van iz mog auta!
Bok, ovdje Jokin. Anein prijatelj.
Vidio sam poruku. O čemu želiš razgovarati?
Ne ovo.
Zar ne?
Moram ti reći nešto.
Kad sam bila odvjetnica, imala sam klijenta.
Vrlo važnog i poznatog poslovnog čovjeka.
Jedna zaposlenica prijavila ga je za uznemiravanje.
Prihvatila je novac jer sam je uvjerila da će dobiti samo to.
Druga vremena.
To nije izlika.
Znaš li što je najgore?
Gad me počastio raskošnom večerom da mi zahvali.
Jeftino je prošao.
Čak ga ni to nije mnogo koštalo.
Nije li bio vlasnik lanca restorana?
Sad znam da ti mogu vjerovati.
I vjerujete mu?
Da je to bila ucjena,
tražio bi novac prije, a ne nakon objave snimke.
S obzirom na to tko je on.
César Barretxeguren.
Danas ću razgovarati s njim.
Danas?
-Ne mislim… -Bez brige.
Bit ću diskretna.
Sigurno će i on biti.
Imate moju riječ.
Ispravno ste postupili.
Što to radi?
Jebemu.
Koji…
Jebemu.
Trebam hitnu. Odmah!
Da.
Prijevod titlova: Nina Pisk