‏- מרץ 2020 -
‏בוקר טוב. השעה 6:00 בבוקר ב-14 במרץ
‏ואנחנו בטיסת החופש.
‏אנחנו עוזבים את קנדה
‏וטסים ללוס אנג'לס.
‏סבתא פה.
‏היי. ‏-היי, סבתא.
‏פולה פה עם כדור בפה.
‏אני תוהה מה היה קורה לנו אלמלא יצאנו אז.
‏המיקום שלנו נחשף. ‏ידענו שמבטלים לנו את האבטחה.
‏כל העולם ידע איפה אנחנו.
‏ארצ'י, תגיד שלום. ‏אנחנו עומדים לנסוע למקום שאימא באה ממנו.
‏כל כך עסוק.
‏ידעתי באיזה לחץ הם נמצאים. ‏הייתה תחושה שהם בורחים.
‏זה המצב הנוכחי,
‏בזכות עוד חבר מדהים שאף פעם לא פגשנו,
‏אבל הוא מאמין בנו ורוצה לעזור.
‏- הארי ומייגן -
‏ספר לי איך נוצר הקשר שלך עם מייגן.
‏אני לא עוקב אחרי משפחת המלוכה.
‏אני לא ממש שם לב להרבה דברים,
‏אבל ראיתי משהו על אבא שלה.
‏הוא הצטלם בשביל הפפראצי. ‏-בתמורה לתמונות הוא קיבל כסף.
‏הצהובונים חוגגים על זה. ‏הם משתגעים על הסיפור הזה הבוקר.
‏אני הייתי נפגע אם הוא היה אבא שלי.
‏ולא יכולתי לדמיין שהאישה הזאת ‏תמצא את אהוב ליבה,
‏גבר חלומותיה, והוא נסיך,
‏ואז להיכנס לכל הטירוף הזה
‏ולזכות לביטחון של משפחה,
‏ואז אבא שלך עושה דברים איומים.
‏פרסמנו כתבה גדולה ועסיסית.
‏כתוב שאביה של מייגן לא בא לחתונה.
‏כשהחיים שלי השתנו וההצלחה הגיעה,
‏בני משפחה השתנו,
‏ואני יודע כמה זה פוגע ‏וכמה נורא זה יכול להיות.
‏מייד הזדהיתי איתה.
‏לפני החתונה שלחתי לה מכתב.
‏התפללתי שהיא תעבור את זה בשלום
‏ותחזיק מעמד, ושתדע שכל מה שהיא עברה בחיים
‏הכין אותה לרגע הזה, כך חשבתי לפחות.
‏אז טיילר נכנס לתמונה. לא הכרתי אותו קודם.
‏הוא שלח לי מכתב לפני החתונה, ‏וכתב שהוא מתפלל למעני
‏ושאם אצטרך משהו, הוא יהיה לצידי.
‏עברו חודשים על גבי חודשים.
‏טוב. קדימה.
‏ויום אחד, כשהיינו בקנדה, התקשרתי אליו.
‏סוף סוף, אחרי שנים, דיברנו בפעם הראשונה…
‏והייתי שבר כלי. בכיתי ובכיתי.
‏לפעמים קל יותר להיפתח ‏בפני אדם שלא יודע כלום,
‏וזה מה שקרה ביני לבין טיילר.
‏שמעתי את הפחד.
‏הוא היה מוחשי. שמעתי אותו.
‏אז שאלתי אותה ממה היא פוחדת,
‏והיא נשמה עמוק ‏והתחילה למנות את הדברים ש"אני פוחדת מהם".
‏ואמרתי לה, "כל הפחדים שלך לגיטימיים."
‏רוב מה שידעתי על משפחת המלוכה
‏היה קשור למוות של דיאנה.
‏גברתי, אפשר לצלם תמונה אחת, בבקשה?
‏לא. ‏-בבקשה?
‏יש רגע שלעולם לא אשכח, ‏שבו היא הולכת בנמל התעופה,
‏ויש לה מחבט טניס מול הפנים,
‏והיא מנסה לברוח מהעיתונאים והם עטים עליה.
‏והבנתי שאחרי שהנישואים הסתיימו,
‏זרקו אותה לכלבים.
‏החוצה! ‏-החוצה!
‏החוצה. ה-ח-ו-צ-ה.
‏נסיעה טובה, גברתי.
‏אז הכאיב לי להגיד למייגן ‏שאני חג שהרגשות שלה לגיטימיים.
‏לא רציתי להגיד לה את זה.
‏לא רציתי שהיא תרגיש את זה, ‏אבל לא רציתי לשקר לה.
‏היא פחדה שהם ירסקו אותה או שהיא תשתגע
‏או שיגרמו לה לחשוב שהיא משוגעת.
‏הציבור הבריטי חושב שהכול באשמתה של מייגן.
‏היא אישה שתלטנית.
‏התהפכו יוצרות הצהובונים.
‏ראיתי את אימא שלי ‏סופגת התעללויות במשך שנים.
‏הכרתי את הסימפטומים. ידעתי איך זה.
‏"טיילר, איך אתה מעז להשוות את זה ‏להתעללות באימא שלך?"
‏האישה הזאת ספגה התעללות, וגם הוא.
‏הם מנסים להרגיז את כולם.
‏המלכה תתאכזב ותכעס מאוד.
‏הפתעה מוחלטת… ‏-לא היה לה מושג שההודעה תגיע…
‏להשתמש במוסד כדי לנסות
‏לעשות כל מה שבן זוג מכה היה עושה,
‏"זה מה שנעשה, נפסיק את הזרמת הכספים,
‏לא נספק לכם אבטחה.
‏נעשה את כל הדברים האלה ‏כדי שתצייתו ותחזרו."
‏והיו להם האמצעים להגיד,
‏"לא אכפת לי שזה הארמון. ‏אני עף מפה." הרעתי להם.
‏נשארנו בקשר, וכשכל זה קרה, ‏היינו צריכים ללכת. הוא אמר,
‏"איך נוכל להקל עליכם? איך אפשר לעזור לכם?"
‏- האי ונקובר, קנדה -
‏זה היה שבוע לפני הקורונה,
‏והיינו תקועים בבית הזה
‏כאשר כל העולם יודע איפה אנחנו, ‏בלי הגנה, בלי אבטחה.
‏הם רק רצו להיות חופשיים.
‏הם רצו להיות חופשיים לאהוב ולהיות מאושרים.
‏לא הייתה להם תוכנית.
‏כולם אמרו, "אה, יש…" לא הייתה תוכנית.
‏- שעות הבוקר מוקדמות, 14 במרץ 2020 -
‏הוא אמר, "הבית שלי מוגן
‏ואני אדאג שתהיה לכם אבטחה ואל תמהרו."
‏ואמרתי, "נצטרך להישאר רק שבוע.
‏אם נוכל להישאר שבוע, ‏נוכל למצוא מקום לגור בו."
‏והוא אמר, "לא תישארו שבוע.
‏אתם תישארו כמה שתצטרכו, ‏ואני אקח אתכם לשם בבטחה,
‏ואני אשאיר אתכם שם בבטחה ‏עד שיהיה לכם לאן ללכת."
‏בששת השבועות הראשונים שלנו פה
‏יכולנו להסתובב ככה. ‏-כן.
‏ושנינו היינו פה,
‏ארצ'י היה בידיים שלנו. ‏-היינו הולכים לפה.
‏הוא הלך פה. ‏-כן.
‏הכלבים התרוצצו…
‏לא ראיתם את הבית, רק סרטון שלו.
‏ראינו רק את מה שצילמת מהשער עד הדלת,
‏וראינו את המזרקה הגדולה שם.
‏אמרנו, "זה מספיק טוב." פשוט…
‏מה אם היה לי טעם נורא ומיטה עגולה גדולה
‏עם עמודי חשפנות וכולי?
‏זה לא היה משנה.
‏רצינו נואשות למצוא מישהו,
‏רצינו נואשות להיות איפשהו… ‏-כן.
‏כדי להתמקם. ‏-כדי להתמקם. כדי לנשום.
‏היו לנו 13 מזוודות, אני זוכר.
‏אמרת, "תישארו כמה שתצטרכו",
‏ואמרתי, "אולי נישאר לתמיד."
‏כלב טוב, גאי.
‏סוף סוף יש לנו פיסה קטנה של חופש.
‏איך אתה מרגיש, אהובי?
‏תצלמי לאורך.
‏נראה לי שזה עדיף. ‏-תמיד במאי.
‏זה היה אושר, כי אף אחד לא ידע שאנחנו שם.
‏אני רואה את המאבטח שלנו.
‏איפה הוא? ‏-מאט מתחבא בשיח.
‏אתה רואה? הוא שם.
‏תסתכל על זה. מדהים שמצאנו את המקום הזה.
‏גאי!
‏הוא סודי, ולפחות בתקופת הקורונה ‏נוכל לצאת עם הכלבים לטיול
‏ותהיה לנו פיסה קטנה של חיים נורמליים.
‏קדימה! ‏-בוא נחזור הביתה לארצ'י.
‏והכול…
‏המשפחה שלי.
‏היי!
‏לי לא היה משנה לאן הם יגיעו,
‏רק רציתי שהם יהיו מאושרים ‏כדי שאוכל להיות איתם,
‏ומן הסתם, כבר לא היה צריך טיסות ארוכות, ‏וזה יצר שינוי עצום.
‏לאן הולכים?
‏ארצ'י עשה את הצעדים הראשונים שלו פה.
‏הבית הזה היה… ‏-פה.
‏ממש פה.
‏מה קורה, אהובתי?
‏אנחנו מכינים את קשת הבלונים הזאת ‏לכבוד יום ההולדת הראשון של ארצ'י.
‏זה לא נראה כמו קשת.
‏זה ייראה.
‏באמת? ‏-צריך לנפח את כל אלה.
‏היי! ‏-ונשתמש באלה.
‏ונפעל לפי ההוראות.
‏נהדר.
‏- יום הולדת שמח -
‏היינו שם שישה שבועות, ואף אחד לא ידע.
‏המשפחה שלי עדיין חשבה שאני בקנדה.
‏בכל יום הייתי מסתכל בגוגל… ‏"לא, הם עדיין לא יודעים."
‏והיינו מדברים והם היו צוחקים,
‏והיה להם טוב. הם היו שולחים לי סרטונים.
‏הבן שלנו בן שנה היום,
‏וזה יום יפה.
‏זה יום נפלא.
‏וזה לא הבית שלנו, אבל אנחנו אסירי תודה.
‏אבל יש עולם שבו זה יכול להיות הבית שלנו.
‏טיילר פרי מצטרף אלינו עכשיו מאטלנטה.
‏יש דיווחים רבים
‏על כך שמייגן והארי גרם אצלך בלוס אנג'לס.
‏אתה יכול לספר לנו מה שלומם?
‏אתה מדבר אנגלית? ‏-אני מצטער.
‏נראה לי שאיבדתי אותך, גייל.
‏אני מצטער, יש לנו חיבור ממש גרוע.
‏אז אנחנו כאן, ‏יומיים אחרי יום ההולדת של ארצ'י,
‏ויום אחרי שה"מייל"…
‏יום אחרי שה"מייל"
‏פרסם שוב את המיקום שלנו באתר שלו.
‏- דיילי מייל -
‏- הנסיך הארי -
‏- האחוזה של טיילר פרי בבוורלי הילס -
‏לקח להם שישה שבועות לגלות שאנחנו בקנדה,
‏ולקח להם שישה שבועות ‏לגלות שאנחנו בבית של טיילר.
‏בכל אופן, אראה לכם ‏מה אנחנו צריכים לעשות עכשיו.
‏והעמודים הגדולים האלה ‏הם בעיקרון תשתית לגדר
‏כדי למנוע מצלמי פפראצי ‏לצלם ממרחק של 400-300 מטר.
‏ועד כמה שזה מגוחך ואבסורדי,
‏צריך לצחוק על זה כי זה טירוף.
‏כמעט 5:00 לפנות בוקר. ארצ'י מתעורר מזה.
‏אלוהים. הם חגים סביבנו.
‏מה הבעיה שלהם?
‏גרתי בבית הזה הרבה שנים,
‏ובצד השני של הקניון יש מפורסמים אחרים,
‏ואף אחד לא ראה מתקפה כזאת.
‏האז, אימא שלי בחוץ עם ארצ'י?
‏עם מסוקים מסביב לשעון.
‏השני היום.
‏רחפנים טסים מעל הבית.
‏היינו עולים בכל יום,
‏וגדר הרשת הייתה חתוכה,
‏ואנשים היו מתגנבים לשטח שלי.
‏נאלצתי להתקין את כל המצלמות על הגבעה שם.
‏נאלצתי לשתול עוד עצים. זה היה מטורף.
‏מה את עושה?
‏אני כותבת עוד דברים…
‏כדי להילחם ב"מייל"
‏ובטירוף שלהם.
‏- הקרע של מייגן ואביה נחשף במכתב -
‏כל התביעה נגד "אסוסייטד ניוזפייפרס",
‏כולל ה"מייל" וה"מייל אונליין",
‏הייתה בגלל מכתב שכתבתי לאבי.
‏ה"מייל" פרסמו אותו. הם יודעים שזה לא חוקי.
‏זה כל העניין. ‏פשוט תתנצלו ואל תעשו את זה שוב.
‏זה באמת פשוט עד כדי כך.
‏אבל במקום זאת, הם כאילו אומרים, "או…
‏שנרוויח הון.
‏בואו ניצור לשונית שלמה ‏בעמוד הבית שלנו עם השם שלה…
‏- מייגן מרקל -
‏ונפרסם אינספור כתבות על התביעה הזאת
‏ונעוות את הדברים כדי לתמרן את הציבור."
‏הם אומרים שהכול חלק ‏מהאסטרטגיה והטקטיקה שלי
‏לשפר את המוניטין שלי.
‏ואז ההגנה אמרה,
‏"אנחנו רוצים גילוי מסמכים.
‏אנחנו צריכים גישה למייל ולטלפון שלכם ‏בשביל התביעה הזאת לפי המילים האלה…"
‏"אני אוהבת אותך",
‏"ארצ'י", "קייט",
‏"ויליאם."
‏"אפריקה". ‏-"אפריקה".
‏סליחה, מה? איך זה קשור לתביעה הזאת?
‏אשתי היקרה קיבלה את התקציר
‏של הטיעון המגוחך של ה"מייל".
‏ארצ'י בכלל לא נולד כשפרסמתם את המכתב
‏שכתבתי לאבא שלי.
‏הם מרוויחים מזה הון.
‏העיתונאים לעולם לא יתפשרו.
‏הם תמיד יתעקשו, ‏כי הם ינצלו תביעה על פרטיות
‏כדי לפלוש לפרטיות שלך עוד יותר, ‏כמו שהם עשו לאשתי.
‏אבל אימא שלי תמיד אמרה,
‏"אם כותבים עליך שטויות בצהובונים,
‏אתה כנראה עושה את הדבר הנכון."
‏אז תמיד הרגשתי שהמאבק הזה ראוי.
‏- הזוג המלכותי מטיל פצצה חדשה -
‏הצהובונים טוענים פחות או יותר
‏שאם אתה דמות ציבורית, ‏ויתרת על זכותך לפרטיות.
‏- מסמכים נפיצים מביהמ"ש נחשפים -
‏בתביעה הזאת ה"מייל און סאנדיי" ‏השתמשו בהגנת "מכל הבא ליד".
‏הם כללו הכול.
‏דברים כמו, "מייגן לא זכאית לפרטיות,
‏כי היא בת למשפחת המלוכה."
‏"אם היא לא הייתה רוצה שנפרסם את המכתב,
‏היא הייתה צריכה להיות נחמדה יותר לאביה."
‏כמה אנשים…
‏מייגן ואני היינו מתכתבות ‏ב-1:00 או ב-3:00 לפנות בוקר אצלה.
‏היא הייתה ערה, לא הצליחה להירדם,
‏היא חשבה על התביעה הזאת ‏ועל שאר הסוגיות ועל המחיר שזה גובה.
‏מלחמת הזוג בצהובונים מסלימה.
‏הארי ומייגן ייאלצו לחשוף
‏עוד פרטים אינטימיים כדי להוכיח את צדקתם,
‏ולכן נראה שזה קצת חוטא למטרה.
‏ידעתי לאיזה מתח ההתפתחויות האחרונות ‏מכניסות את מייגן,
‏כלומר, שב"מייל" עמדו לטעון ‏שהחברים של מייגן
‏כבר דיברו על המכתב עם מגזין "פיפל"
‏ושמייגן אישרה את הריאיון הזה, מה שלא קרה.
‏מייגן מתכוונת להכחיש כל מעורבות בריאיונות
‏של חמישה מחבריה למגזין "פיפל".
‏אני לא יודעת כמה עמודים היו בכתבה, ‏אבל היו בה,
‏אני חושבת, כמה משפטים
‏שקשורים לאבי ולעובדה שפניתי אליו.
‏כולנו ידענו שמייגן כתבה לאביה מכתב.
‏לא שמתי לב במגזין "פיפל"
‏ובכתבה ההיא שמישהו הזכיר את המכתב.
‏הכתבה הזאת ב"פיפל" התייחסה למכתב ‏אל תומס מרקל
‏וגרמה לו לחשוף אותו ל"מייל און סאנדיי".
‏את עושה משהו מאהבה מוחלטת,
‏לטובה, והם מוצאים חלק אחד
‏והוא יוצא לגמרי מההקשר.
‏הם טענו טענה כוזבת, שמייגן אישרה
‏את הריאיון הזה עם מגזין "פיפל".
‏אז לפי הטיעון, היא ויתרה על כל הזכויות,
‏כל מה שקשור למכתב באשר הוא.
‏- חמישה חברים -
‏ו"אסוסייטד" אמרו שהזהות של כל החברים שלה
‏צריכה להיחשף במסגרת התביעה.
‏אמרתי, "ממש לא."
‏- מייגן רוצה למנוע את חשיפת שמות חבריה -
‏הרגשתי שחשוב להגן עליהם
‏כמו שהם ניסו להגן עליי,
‏וזה קרה בדיוק בשבוע שבו עברנו ‏לבית שלנו בסנטה ברברה.
‏נסעתי לשם וחשבתי,
‏"בסדר, אנחנו נפרוק, אנחנו נתמקם",
‏ומג עמדה בחוץ וחיכתה לי, ‏וראיתי שמשהו לא בסדר.
‏והיא הראתה לי את הבית החדש ברגשות מעורבים,
‏"הינה הבית החדש שלנו", ‏אבל היא נעצה מבט, כאילו,
‏"כואב לי מאוד."
‏היא החזיקה את ארצ'י ופשוט נפלה לרצפה ו…
‏הייתי בהיריון, בכלל לא ישנתי,
‏ו…
‏בבוקר הראשון שבו התעוררנו ‏בבית החדש שלנו הייתה לי הפלה.
‏אני מאמין שאשתי עברה הפלה ‏בגלל המעשים של ה"מייל".
‏הם ראו את הכול.
‏עכשיו, האם אנחנו בטוחים שההפלה נגרמה מכך?
‏ברור שלא.
‏אבל בהתחשב במתח שזה גרם,
‏בחוסר השינה ובמשך ההיריון…
‏בשלב של ההיריון, השבוע שבו היא הייתה…
‏אני יכול להגיד לפי מה שראיתי
‏שההפלה הזאת נגרמה ממה שהם ניסו לעשות לה.
‏- זה היה בוקר בחודש יולי שהתחיל כרגיל. -
‏- להכין ארוחת בוקר. להאכיל את הכלבים. ‏למצוא גרב שנעלמה. להרים צבע סורר. -
‏- ידעתי כשאחזתי ילדי הבכור ‏שאני מאבדת את ילדי השני -
‏חשבתי היא אמיצה וגיבורה,
‏אבל זה לא מפתיע אותי כי היא אמיצה וגיבורה.
‏כן.
‏- כעבור ארבעה חודשים -
‏- האבידות המשותפות שלנו -
‏כשאני חושפת רגעים של פגיעות,
‏בכל הנוגע להפלה ולבושה הנלווית לה,
‏כאילו, "זה בסדר, את אנושית. ‏מותר לדבר על זה."
‏ויכולתי לבחור לא לדבר על הדברים האלה
‏או לבחור להגיד,
‏"עם כל הדברים הרעים שכרוכים בזה,
‏הטוב יכול לעזור לאחרים."
‏זה העניין בחיים, נכון? החיבור והקהילה.
‏- כעבור כמה שעות שכבתי במיטה בביה"ח, ‏אחזתי בידו של בעלי. -
‏זה ממש מהדהד כשקוראים שהייתה בביה"ח,
‏עם בעלה, הנסיך הארי.
‏היא כותבת שנשבר לו הלב,
‏היא ניסתה לחשוב מה היא יכולה לשאול אותו, ‏והיא אמרה פשוט, "אתה בסדר?"
‏וכולם יכולים להזדהות עם השאלה, "אתה בסדר?"
‏והאם אנחנו שואלים זה את זה ‏את השאלה הזאת מספיק?
‏הטקסט הוא במידה רבה גם קריאה מלכדת
‏כדי שאנשים יתמכו זה בזה במה שהיא מתארת
‏כ"שנה של אובדן וכאב לכולנו."
‏בארמון באקינגהם אומרים שלא יגיבו ‏על עניין אישי ביותר.
‏ארצ'י, בוא תגיד שלום לצוות.
‏תגיד, "היי, ג'יימס."
‏היי, ג'יימס.
‏"היי, מייקל." ‏-היי, מייקל.
‏ו"היי, קריסטין".
‏היי, קריסטין.
‏איזה יופי! ‏-כל הכבוד.
‏זה היה שבוע עמוס!
‏זה היה שבוע.
‏הם רצו להמשיך בפעילות הלא מלכותית של חסות
‏וקידום מטרות בנושא בריאות הנפש,
‏איכות הסביבה, שוויון מגדרי.
‏אני אוהבת להשקיע בנשים יזמיות,
‏אז אני מקדישה הרבה זמן ‏להסתכל על דברים כאלה.
‏יותר ויותר, בשעה שהמגפה
‏התחילה לצבור תאוצה, ‏עלה נושא השוויון בהתחסנות.
‏- מופע "גלובל סיטיזן" לשוויון בהתחסנות -
‏אשתי ואני מאמינים…
‏- להביס את העוני -
‏אשתי ואני מאמינים שהמקום שנולדת בו
‏לא אמור לקבוע את יכולתך לשרוד.
‏- ביקור בבי"ס ציבורי בניו יורק -
‏וזה היה תרגיל במציאת עובדות
‏לגבי התחומים שבהם הם יכולים להיות פעילים,
‏והתחומים שבהם הם יכולים לכנס קבוצות יחד.
‏חברנו לצוות פה
‏כדי ליצור את פרס ארצ'וול לזכויות האזרח ‏הדיגיטליות של ה-NAACP.
‏אחד הדברים שהמשכנו להגיד
‏הוא שאם נהיה תחת עדשת המיקרוסקופ כל הזמן,
‏אם אנשים מסתכלים עלינו, ‏שיסתכלו על מה שאנחנו מסתכלים.
‏האמירה הלא נכונה היחידה היא שתיקה.
‏- נאום לבוגרי תיכון אימקיולייט הארט -
‏כי החיים של ג'ורג' פלויד היו חשובים ‏והחיים של בריאנה טיילור היו חשובים
‏והחיים של פילנדו קסטיל היו חשובים ‏והחיים של טמיר רייס היו חשובים
‏אלוהים.
‏- יוני 2020 -
‏וגם חייהם של כל כך הרבה אנשים,
‏שאנחנו מכירים או לא מכירים את שמותיהם.
‏זה מפקד המשטרה. ‏שמעתם את זה פעם בחיים שלכם?
‏אני יודעת שלפעמים אנשים אומרים, ‏"כמה פעמים צריך לבנות מחדש?"
‏יודעים מה? אנחנו נבנה מחדש
‏שוב ושוב עד שזה ייבנה מחדש.
‏- הבית של טיילר פרי -
‏לילה טוב, מותק.
‏אימא תשכיב אותך לישון.
‏מה אבא עושה? אנחנו קוטפים תפוזים?
‏- מונטסיטו, קליפורניה, אוגוסט 2020 -
‏כן. אתה יכול להכניס אותם לסל?
‏מוכן? תפוס.
‏קדימה.
‏ניסיון יפה. אתה מנסה לחבוט בכדור?
‏שלום. ‏-שלום. בונז'ור.
‏- ביג סור, קליפורניה, 17 בספטמבר 2020 -
‏עברנו על החוקים. ‏-עברנו על החוקים.
‏יהיה לנו כל החוף לעצמנו
‏או שיהיה סט צילומים
‏בחוף, וניכנס אליו.
‏איזה כיף.
‏זה ממש נחמד.
‏וחוץ מזה, אנחנו בהיריון.
‏בחיי. אהובי.
‏יפהפה. חוף משלנו.
‏זה מצחיק כי אני דיברתי
‏ושניהם נראו קצת מחויכים, קצת…
‏ואני כזה, "משהו…"
‏הם מחייכים קצת יותר מדי. זו שיחת זום.
‏מה קורה פה?
‏ולקראת שיחת הזום מג נעמדה.
‏פשוט התחרפנתי. התחרפנתי.
‏כי אני יודע מה הם עברו ‏כדי להגיע למקום הזה.
‏והם אמרו, "אתה חייב
‏לעזור לנו לספר לעולם ‏שיש לנו חיים חדשים בחיינו."
‏הרגשתי שלפחות אוכל לעשות משהו
‏כדי כאילו להגן עליהם ‏בעזרת הצילומים שלי אם אני יכול.
‏- הנסיך הארי ומייגן מאושרים עד הגג ‏לקראת ילדם השני -
‏- דובר של הנסיך הארי ומייגן אמר: -
‏- "אנחנו יכולים לאשר ‏שארצ'י עומד להיות אח גדול." -
‏ברגע שהודענו על זה,
‏קיבלתי שתי הודעות משני אנשים שונים לגמרי.
‏ששלחו לי את השער של יום ולנטיין
‏משנת 1984,
‏שבו אימא שלי הודיעה ‏שהיא בהיריון כשהייתי ברחם שלה.
‏הייתי בהלם.
‏- חיוך שאומר הכול -
‏לא היה לנו מושג. זה היה צירוף מקרים.
‏- הנסיך הארי ומייגן מאושרים עד הגג ‏לקראת ילדם השני -
‏או אולי לא צירוף מקרים.
‏בעקבות ההודעה על ההיריון של הארי ומייגן,
‏יספרו בני הזוג את סיפורם בפומבי,
‏ויעניקו לאופרה וינפרי ריאיון ראשון ‏מאז שהם ויתרו…
‏ספרו לנו מה חשבתם ‏לפני שהחלטתם לשבת עם אופרה.
‏בהתחלה אופרה פנתה אלינו
‏דרך מנהל התקשורת כשהיינו בארמון קנסינגטון.
‏הייתה התרגשות, אני זוכרת את זה, ‏ואז אני חושבת שדיברנו…
‏כן, כי בשבילך אופרה היא כאילו…
‏זאת אופרה! ‏-כן.
‏"יום הולדת למייגן" ‏-אין מצב.
‏"יום הולדת שמח"
‏תודה.
‏- ספטמבר 2020 -
‏יש!
‏תאריך השיחה שלנו איתה לא הפסיק להשתנות.
‏הגענו לחוף. ‏-הגענו לחוף.
‏אנחנו עושים את מה שכולם עושים.
‏היינו פה שנה.
‏- ינואר 2021 -
‏יש לנו תרנגולות!
‏עד שעשינו את זה, והמפגש עם אופרה
‏היה תגובה למה שקרה באותה שנה.
‏ככל שהמרחק בינינו גדל,
‏והתפקיד שלנו בבית המלוכה ‏הצטמק כי באנו לפה,
‏כך נוצר יותר ואקום,
‏ואנשים באמת לא הבינו למה עזבנו.
‏חשבנו שזו ההתחלה ‏של שנת המעבר שלנו, ומתברר…
‏שזה ממש לא היה מעבר.
‏פשוט חטפנו על הראש.
‏הם שלושה מהאנשים הכי מוכרים בעולם,
‏אופרה, הנסיך הארי ומייגן מרקל,
‏וכעת הם נפגשים ‏לאחד הריאיונות הגדולים של העשור.
‏אבל רגע לפני שידור הבכורה של הריאיון, ‏בארמון באקינגהם
‏יוצאים בצעד חסר תקדים,
‏ופותחים בחקירה ‏לגבי האשמות בבריונות כלפי מייגן.
‏העיתוי של כתבת הבריונות,
‏כפי שהודה אפילו העיתונאי שכתב אותה,
‏זה נעשה…
‏בפירוש בגלל הריאיון עם אופרה.
‏הדובר של הארי ומייגן אמר לנו ול"טיימס" כך,
‏"הדוכסית עצובה בעקבות ‏המתקפה האישית האחרונה נגדה,
‏בעיקר כמי שהייתה מטרה לבריונות בעצמה,
‏ויש לה מחויבות עמוקה לתמוך באלה
‏שחוו כאב וטראומה.
‏בואו נקרא לילד בשמו,
‏מסע הכפשות מחושב ‏שמבוסס על מידע מוטעה ומזיק."
‏אז ראו, "אלוהים, מישהו שם בפאניקה."
‏הסכסוך הממושך והגועש ‏בין הארי ומייגן לעובדי הארמון,
‏אנשים שהנסיכה דיאנה כינתה ‏"הגברים בחליפות האפורות",
‏הגיע לנקודת הרתיחה ‏בריאיון הנפיץ הזה אצל אופרה וינפרי.
‏אני לא מסוגל להעלות על הדעת ‏מה אימא שלי עברה לבד לפני כל כך הרבה שנים.
‏לראות את הגזלייטינג הממסדי הזה שקורה,
‏זה יוצא דופן.
‏ולכן כל מה שקרה לנו
‏בכל מקרה היה קורה לנו,
‏כי אם אתה אומר את האמת לבעלי השררה, ‏ככה הם מגיבים.
‏הערב לראשונה הם מספרים את הסיפור שלהם.
‏הריאיון ההוא נועד פחות ליישר את ההדורים,
‏אלא לפחות להשלים את החסר ‏שאחרים השלימו בשבילנו.
‏וכשאת אומרת, "איך זה נראה?"
‏מההבנה שלי ומהניסיון שלי ‏בארבע השנים האחרונות,
‏זה שונה לגמרי מכפי שזה נראה.
‏מה שיצרנו והדרך החדשה שניסינו לפלס,
‏לא יכולנו לעשות את זה בלי בהירות כלשהי.
‏אז איך זה עובד? אמרו לכם לשתוק?
‏איך אמרו לכם להתמודד עם הצהובונים?
‏כל מי שקשור אליי
‏קיבל הוראה ברורה מאוד מהרגע
‏שהעולם ידע שהארי ואני יוצאים, ‏להגיד תמיד, "אין תגובה", וכך עשינו.
‏עשיתי כל מה שאמרו לי לעשות, כמובן,
‏כי זה היה גם דרך העדשה של, "ונגן עלייך."
‏הייתה שיחה לגבי…
‏צבע העור הכהה שיהיה לתינוק שלכם?
‏על השיחה הזאת לעולם לא אספר.
‏אמרת בפודקאסט שזה כמעט לא אפשר הישרדות,
‏ונדהמתי כי נשמע שהייתה לך התמודדות נפשית.
‏מה קרה בעצם?
‏הייתי יושבת בלילה וכזה,
‏"אני לא מבינה איך כל זה מתפרץ", ושוב,
‏לא ראיתי את זה, אבל זה כמעט גרוע יותר
‏כשאת מרגישה את זה ‏דרך הבעת הפנים של אימא שלי
‏או החברות שלי ‏או שהן מתקשרות אליי בוכות,
‏"מג, הם לא מגינים עלייך."
‏והבנתי שהכול קורה רק כי אני נושמת,
‏ופשוט לא רציתי לחיות יותר.
‏לא ראינו את זה עד שהעולם ראה את זה, ‏וזה מעניין.
‏חשבתי שהפתיחות הרבה שלי לגבי…
‏הדיכאון שחוויתי והקיצוניות שלו,
‏חשבתי שזה יהיה המסר הכי גדול.
‏תודה לשניכם שבטחתם בי ‏כדי לספר את הסיפור שלכם.
‏תודה שנתת לנו את המרחב לעשות את זה.
‏לא, תודה לך.
‏אלוהים…
‏אבל כל תשומת הלב התמקדה בשיח על הגזע.
‏- יום אחרי שידור הריאיון עם אופרה -
‏היי, אימא.
‏היי, מה קורה?
‏לא הרבה. ראיתי שפספסתי אותך. איפה את?
‏סיימתי ללכת עם הכלב.
‏נחמד. יש רעש סביב הבית שלך? יש שם מישהו?
‏לא. האמת היא שלא. ‏-יופי.
‏הכול בסדר. אני מרגישה גאווה. ‏-כן.
‏זה בהחלט לא הגיע לך.
‏אני מקבלת המון הודעות מאנשים…
‏שתומכים בך ואומרים שהתנהלת מצוין.
‏תודה. ‏-כן.
‏תמשיכי להיות ילדה גדולה.
‏תודה. בסדר.
‏טוב. אוהבת אותך. ביי. ‏-הכי גדולה. גם אני אותך.
‏ביי. ‏-ביי.
‏ביונסה שלחה הודעה.
‏ממש נחמדה…
‏לא נכון… ‏-רק שאלה מה קורה.
‏רק בדקה מה קורה. בקטנה.
‏אני עדיין לא מאמינה…
‏אני עדיין לא מאמינה שהיא יודעת מי אני.
‏תתקשרי אליה.
‏לא, זה בסדר. היא אמרה שהיא רוצה ‏שארגיש בטוחה ומוגנת.
‏היא מעריצה ומכבדת את האומץ ‏ואת הפגיעות שלי,
‏וחושבת שנבחרתי לשבור את הקללות הבין-דוריות
‏שצריך לרפא.
‏משפט יפה.
‏אדוני, דיברת עם אחיך מאז הריאיון?
‏עדיין לא, אבל אדבר איתו.
‏ואתה יכול רק להגיד לי ‏אם משפחת המלוכה גזענית, אדוני?
‏לא, אנחנו ממש לא משפחה גזענית.
‏אדוני, אפשר לשאול מה דעתך על הריאיון?
‏תודה לכולם.
‏כשצפיתי בו, חשבתי…
‏שהיא הייתה יכולה להגיד הרבה יותר,
‏אבל כיוון שהיא כזאת אישה אלגנטית, ‏שיש לה קלאסה, היא לא אמרה.
‏היי. ‏-היי.
‏- טיילר פרי, חבר -
‏הארמון יצא בהודעה,
‏למיטב הבנתי, אבל לא קראתי אותה.
‏כן, אני אסתכל.
‏"ההודעה הבאה
‏שיצאה מארמון באקינגהם בשם הוד מעלתה המלכה.
‏המשפחה כולה עצובה לגלות עד כמה
‏השנים האחרונות היו מאתגרות ‏בשביל הארי ומייגן.
‏הסוגיות שעלו, במיוחד אלה הנוגעות לגזע, ‏הן מדאיגות.
‏אמנם כמה מהמעורבים זוכרים את הדברים אחרת,
‏אך מתייחסים לדברים ברצינות רבה ‏והמשפחה תטפל בהם באופן פרטי.
‏הארי, מייגן וארצ'י תמיד יהיו ‏בני משפחה אהובים מאוד."
‏על מה אני מסתכלת?
‏וואו.
‏הארי קיבל הודעה… ‏-הכול בסדר?
‏כן, הארי קיבל הודעה מאחיו.
‏כן. טוב. תקראו אותה.
‏בסדר, נדבר יותר מאוחר.
‏תודה. ‏-נתראה.
‏נתראה בשישי.
‏טוב, ביי. תודה. ביי. ‏-ביי.
‏הלוואי שידעתי מה לעשות.
‏אני יודעת. בוא ננשום. ‏תנשום אוויר צח ואז תחליט.
‏- פסחא, ארבעה באפריל 2021 -
‏אני יכולה להכניס אותן ‏לשקיות קטינות נפרדות ונעשה "הפרד ומשול".
‏היי, סבתא. החלטנו מה יהיה המסלול?
‏אני חושבת שהכי הגיוני שיתחילו כאן.
‏ליד הגשר, כן? ‏-כן.
‏אז בצד ההוא…
‏בוא נצא ו…
‏חוצים את הגשר ולצד הנחל, עד הגשר הקטן פה.
‏טוב. אהבתי.
‏זהו, קל. לכן אנחנו נשואים.
‏הכול בשביל זה?
‏הפשטות, האמת.
‏קדימה, משפחה. בואו נזוז.
‏- לונדון, תשעה באפריל 2021 -
‏- הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו ז"ל ‏כוחה ומשענתה של מלכתנו במשך 73 שנים -
‏סבא שלי תמיד נסע במונית שחורה בלונדון,
‏אז כל המוניות השחורות…
‏עמדו בטור לאורך המאל מחוץ לארמון באקינגהם.
‏אני לא יודע אם אתם רואים את זה.
‏כל המוניות השחורות בלונדון,
‏נראה שהם מפגינים כבוד.
‏מה אתה אומר? מדהים.
‏לא ייאמן, מה? תראה, עד ה…
‏זה נחמד.
‏אלוהים. איך עשרה ל-12?
‏בזריזות… הסתכלתי באתר
‏לגבי קיצור תקופת הבידוד.
‏כן.
‏אתה יכול לעשות את הבדיקה ‏לכל המוקדם חמישה ימים אחרי שתנחת,
‏אז אתה צריך לצאת מחר… ‏-טוב.
‏ולהיבדק בשישי.
‏אני יכול לצאת מחר? ‏-כן.
‏טוב.
‏אותה טיסה. מדי בטלפון ‏עם "אמריקן איירליינס" עכשיו.
‏סבי היה אדם של שירות, ‏כבוד וחוש הומור מצוין.
‏הוא ייזכר כבן הזוג המלכותי הוותיק ביותר,
‏חייל מעוטר, נסיך ודוכס.
‏- לזכר הוד מעלתו דוכס אדינבורו -
‏אבל בשבילי הוא היה סבא.
‏אשף הברביקיו, אלוף ההקנטות ‏וחצוף עד הרגע האחרון.
‏הכבוד של הארי כלפי סבא שלו
‏היה עמוק ביותר, ‏ואני חושב שחלק גדול מהתכונות
‏שאני אוהב בהארי קשורות לסבא שלו.
‏היכולת להרגיע אנשים,
‏להיות כיפי ולא נוקשה ורציני, ‏אני חושב שזה בא ממנו.
‏אני יודע שההערצה הייתה אדירה.
‏כשהוא הלך שוב מאחורי הארון,
‏בטח עלו בו גם רגשות אחרים.
‏לא ניחנתי בכישורים לפרק את זה, ‏אבל זה בטח היה קשה.
‏האמת היא ששמחתי מאוד בשביל סבא שלי.
‏הוא נפטר בשקט. הוא נפטר בשלווה. ‏הוא נפטר באושר.
‏ספר לי על החזרה.
‏איך היה?
‏היה קשה.
‏בעיקר השיחות עם אחי ואבי,
‏שהיו ממש…
‏ממוקדים בפרשנות שגויה של כל המצב.
‏אז אף אחד מאיתנו לא רצה לדבר על זה
‏בהלוויה של סבא שלי, אבל דיברנו,
‏ונאלצתי להשלים עם העובדה
‏שכנראה לא נקבל נטילת אחריות אמיתית ‏או התנצלות אמיתית.
‏אשתי ואני ממשיכים הלאה.
‏אנחנו מתמקדים בעתיד.
‏זה בסדר.
‏זהו זה. את מוכנה לאכול? בואי נשתה חלב.
‏היי, לילי.
‏- ליליבת דיאנה, ארבעה ביוני 2021 -
‏הייתה תחושה של שלמות כשליליבת נולדה.
‏- לילי הקטנה -
‏כולם כיבדו את העובדה שעברנו כל כך הרבה,
‏ושכמו כל הורה,
‏מגיע לנו לקבל את הילדה שלנו לעולם בשלווה,
‏ולהקדיש זמן כמשפחה לגדל את הילדים,
‏וזה מה שעשינו, ‏עם התוספת של הפעוטה הקטנה שלנו.
‏פרחים לאימא? תודה. אפשר נשיקה?
‏אני חושב שכרגע אני רואה הרבה מאשתי בארצ'י
‏והרבה מאימא שלי בלילי.
‏היא ממש ספנסרית. יש לה אותן עיניים כחולות.
‏עיניים כחולות-כחולות.
‏שיער זהוב-אדמוני.
‏אוי! את הולכת?
‏טוב.
‏אנחנו מתקשרים ומפטפטים ומדברים על שטויות,
‏והם היו די רציניים בטלפון. ‏אמרתי, "מה קורה?"
‏הם אמרו, "אנחנו רוצים שתהיה ‏הסנדק של לילי." אמרתי, "וואו."
‏הייתי צריך רגע לעכל את זה, וחשבתי,
‏"זה יהיה לי לכבוד. ‏זה בהחלט יהיה לי לכבוד."
‏וסיימתי את השיחה, ‏עיכלתי הכול וחזרתי אליהם.
‏אמרתי, "רק שנייה.
‏זה אומר שצריך לנסוע לשם ולעשות את כל זה
‏בכנסייה איתם ולהתמודד עם כל זה? ‏כי אני לא רוצה לעשות את זה.
‏אולי נוכל לעשות טקס פרטי קטן כאן וזהו,
‏ואם אתם צריכים לעשות את זה שם, זה בסדר."
‏"כמו יהלום בשמיים
‏מנצנץ כוכב קטן…"
‏הם מקימים משפחה משלהם,
‏וגם חברים יכולים להיות משפחה.
‏הם יכולים להתחיל משהו טרי וחדש, ‏ולקוות שיום אחד
‏המשפחה משני הצדדים ‏תוכל להבין שזו באמת אהבה.
‏"יום הולדת שמח"
‏ארצ'י, רוצה לבוא לעזור לכבות את הנרות? ‏בוא תעזור. יש!
‏אוי… כן!
‏יוג'יני באה לבקר.
‏- הנסיכה יוג'יני, הדודנית של הארי -
‏איפה אנחנו? ‏-אנחנו בסופרבול!
‏בסופרבול?
‏את צריכה לקחת אותו, יוג'יני. ‏את צריכה לקחת אותו!
‏לא!
‏המכנסיים נפלים.
‏כל הכבוד.
‏לראות את ארצ'י רץ על הדשא ‏בחיוך מאוזן לאוזן…
‏זה העולם שהוא מכיר.
‏הוא העביר את חמשת החודשים ‏הראשונים לחייו בווינדזור, זהו.
‏זה הבית בשבילו. זה הבית בשביל לילי.
‏אני צריך ללכת!
‏וזה הבית שלנו.
‏רוכבים בטיילת.
‏אני יכול לעשות עם הילדים שלנו דברים ‏שלא יכולתי לעשות בבריטניה.
‏- דירה של חברה, ניו יורק, נובמבר 2021 -
‏הוא שקוע באיזה מייל משפטי, אני רואה.
‏התביעה של מייגן נגד "אסוסייטד ניוזפייפרס" ‏נמשכת כמה שנים.
‏בתחילת 2021 אמר השופט,
‏"לא צריך משפט או גילוי מוקדם.
‏אני מכריע עכשיו. אני פוסק לטובת מייגן."
‏ואז, כצפוי, "אסוסייטד" ערערו.
‏חשבנו שזו רק הזדמנות ליצור עוד קליקבייט.
‏כשכל זה התחיל, לא היו לי ילדים,
‏ועכשיו ילדתי שניים ואיבדתי אחד, ‏וזה עדיין נמשך.
‏בדיוק כשעמדנו ללכת לביהמ"ש לערעורים,
‏חבר בכיר בצוות של דוכס קיימברידג'
‏מסר תצהיר עדות שלא נדרש.
‏- אתגר חדש -
‏ולמרבה הצער, אין סיכוי ‏שהוא היה יכול לעשות את זה
‏ללא הסמכות של הבוסים שלו.
‏ה"מייל און סאנדיי" טענו לכל אורך הדרך
‏שהמכתב הזה לא היה אישי,
‏כי היא הראתה טיוטה לדובר שלה לשעבר,
‏והיא שלחה לו כמה הודעות,
‏ואפילו בהודעות האלה מייגן כתבה,
‏"מן הסתם כל מה שכתבתי,
‏אני מבינה שהוא עלול לדלוף."
‏נתמודד עם זה אחר כך.
‏אבל איך נתמודד עם זה? איך לכל הרוחות…
‏הוא עובד אצל אחיו, אני…
‏אבל זה… אני יודעת.
‏כאילו… זה אחיך.
‏כן.
‏אני לא אגיד שום דבר על אחיך, ‏אבל זה כל כך ברור.
‏כאילו…
‏עוד יותר מגעיל שהם ינסו לטייח את זה.
‏שוב, ג'ייסון, העוזר לשעבר של מייגן ושלי, ‏בניגוד ל…
‏זה מה שאני אומרת. ‏למה אנחנו מדברים עליו כעוזר שלה לשעבר
‏ולא כאדם שעובד אצל אחיך?
‏לכן אני חי עכשיו במדינה אחרת,
‏כי כל צוותי התקשורת בעיקרון…
‏מתחרים זה בזה, אבל זה החוזה,
‏היחסים הסימביוטיים בין שני המוסדות
‏שפועלים כמיטב יכולתם.
‏האם מייגן מתמרנת את התקשורת?
‏תודה גם על ההודעות שלכם.
‏אי-אר כותב, ‏"ברור שמייגן מתמרנת את התקשורת.
‏כל הכבוד לה, אני אומר. ‏הם מתמרנים אותנו מספיק."
‏כריס כתב שהיא אוהבת לשלוט בנראטיב.
‏תודה.
‏רק רציתי לשאול אותך על הערעור,
‏ואיך את מרגישה לגביו, וגם איך את מרגישה
‏לגבי סוגיות הפרטיות האלה.
‏זה תהליך מפרך, אבל שוב, ‏אני מתעקשת לתמוך במה שטוב,
‏ואני חושבת שזה חשוב באופן כללי,
‏גם בתביעה הזאת ‏וגם בשאר הדברים שדיברנו עליהם היום.
‏בשלב מסוים, לא משנה כמה קשה,
‏אתה יודע את ההבדל בין טוב ורע.
‏אתה חייב לתמוך במה שטוב, וזה מה שאני עושה.
‏- מונטסיטו, קליפורניה, דצמבר 2021 -
‏השעה קצת לפני 2:00 לפנות בוקר,
‏ואנחנו מחכים שהצוות בבריטניה
‏יקבל את תוצאות הערעור.
‏אז בזמן שאנחנו מחכים שג'ני תתקשר,
‏איך את מרגישה?
‏בעיקרון יש לי קצת בחילה.
‏אני פשוט לא יודעת.
‏אני יודעת שיש להם ביטחון, ‏אבל אני רוצה שכל זה ייגמר.
‏היי. ברכותיי.
‏- ג'ני אפיה, שותפה, ‏משרד עו"ד שילינג, לונדון -
‏אוי, ג'ני. תודה…
‏אני יודעת. ‏-תודה שלא השארת אותנו במתח.
‏תודה שלא שיחקת…
‏איך את מרגישה?
‏לא יודעת. אולי עכשיו אוכל מהגלידה ששלחת.
‏גדול!
‏- איזבל, חברה -
‏בכל הרמות, זה כל כך מספק ומדהים!
‏עשית את זה, וגם אתה, הארי.
‏הבדיחה הקבועה שלי בזמן האחרון היא שהארי
‏הוא איש חוק וסדר,
‏והגרסה של קליפורניה היא "איש, הכול בסדר".
‏מייגן מרקל קיבלה הודאה בטעות ‏בעמוד השער בצו בית משפט
‏מצהובון בריטי בסוף השבוע.
‏ההודעה של ה"מייל און סאנדיי" ‏לא הייתה התנצלות,
‏אבל הייתה הכרה בניצחון המשפטי של מרקל.
‏לא הייתה לעדות חשיבות משפטית כלשהי,
‏חוץ מאשר לחזק את הטענות של מייגן,
‏שהמכתב לא היה אמור להתפרסם,
‏אבל התצהיר הוגש כי המוניטין של מייגן
‏היה עשוי להיפגע.
‏הדיווח הטה את הדברים ‏ויצר מראית עין שלפיה מייגן שיקרה,
‏וזה ממש לא נכון.
‏כפי שהוכח שוב ושוב,
‏יש לתקשורת הבריטית תמריץ ‏להביא אותך לבית המשפט,
‏כי הם יכולים להרוויח המון כסף
‏וליצור סביב זה כזה קרקס,
‏וזה בדיוק מה שהם עשו כאן.
‏אם לנו אין משאבים או יכולת
‏או קיבולת להתמודד עם האנשים האלה, ‏אף אחד אחר לא יעשה את זה.
‏שלום. ‏-היי!
‏נעים מאוד. תודה.
‏על לא דבר. נעים מאוד.
‏כולם מצד ימין. ‏-תודה.
‏היי! ‏-היי, חבר'ה.
‏כולם התגנדרו כל כך. ‏תודה לאל שלא לבשתי ג'ינס.
‏היי!
‏יש לנו חברה טובה, ובכל שנה בערב השנה החדשה
‏היא מסתובבת סביב השולחן ‏ושואלת את מי שיושב שם בארוחה,
‏"מה מילת השנה שלך?"
‏ולפני כמה שנים, ‏כששמעתי את זה בפעם הראשונה, חשבתי,
‏"מה המילה שלי? לא החלטה. מה המילה שלך?"
‏וחשבתי,
‏"המילה שלי היא שלווה. אני רק רוצה שלווה."
‏וחשבתי, "לא. לא תהיה לי שלווה בלי אמת.
‏המילה שלי לשנה הזאת היא אמת."
‏חג שמח! ‏-חג שמח!
‏תודה, חבר'ה! ‏-לחיים, חבר'ה. לחיים.
‏ריק, תורך.
‏ובשנה לאחר מכן… אוי, שוב התחלנו.
‏אמת. חשפנו את האמת.
‏סוף סוף אנשים ידעו כמה אמיתות.
‏אבל זה לא נתן לנו שלווה, ‏אז המילה שלי חייבת להיות שלווה.
‏ובערך בתקופה ההיא חשבתי, ‏"אני רק רוצה שלווה",
‏וחלק מזה מבחינתי הוא לתבוע דברים בחזרה.
‏כשאיבדתי חלק ענק מעצמך,
‏להחזיר את זה כולל להחזיר את הקשרים האלה
‏ואת החברויות האלה ‏ואת הדברים שמעגנים אותך למי שאת.
‏אשלי הייתה חלק עצום מזה,
‏והיא חזרה לחיים שלי בסוף השנה שעברה.
‏שלום!
‏שלום. היי, מתוקה.
‏שלחתי לה הודעה.
‏מה את עושה?
‏והיא שמחה מייד לחדש את הקשר.
‏התגעגעתי אלייך. את כל כך גדולה.
‏כל הכבוד! אתה מכין מאפינס זוקיני?
‏הייתי שם בחג המולד.
‏גם את הצדדים.
‏תערבב הכול.
‏החמצתי חלק גדול כל כך מהחיים של ארצ'י, ‏אבל אני לא בהכרח מרגישה ככה.
‏אני חושבת שנקשרנו מיידית.
‏אז צריך לחוות את הילדות שלהם…
‏התחושה שאני בחיים שלהם ממש טובה.
‏יש עוד. ‏-הינה עוד עגבניות.
‏יש עוד! ‏-אלה העגבניות שלך.
‏תראו את זאת! היא כל כך גדולה!
‏אבל אחד הדברים היפים פה הוא החופש,
‏לחוות רגעים משפחתיים בעולם.
‏הולכים לראות את הסוסים! יש!
‏ואני רוצה שהילדים שלנו ‏יוכלו לעשות את זה ויוכלו לטייל
‏ולהתאהב. אני רק רוצה שיהיו מאושרים.
‏העולם שהם רואים ‏הוא העולם שהייתי שמח שיהיה.
‏הם לא דואגים…
‏הם לא צריכים לדאוג ‏לגבי הדברים שמדאיגים אותנו.
‏כדור? ‏-כדור?
‏שוב? ‏-שוב.
‏יש דברים שאתה מתגעגע אליהם ‏בחיים בבית המלוכה?
‏כן, אני מתגעגע ל…
‏למפגשים המשפחתיים המוזרים, ‏שבהם כולנו נפגשים תחת קורת גג אחת
‏בתקופות מסוימות בשנה. לזה אני מתגעגע.
‏כשהייתי בבית המלוכה, הייתי בבריטניה,
‏אז אני מתגעגע לבריטניה, ‏אני מתגעגע לחברים שלי.
‏איבדתי כמה חברים בתהליך הזה.
‏באתי לפה כי השתניתי.
‏השתניתי עד כדי כך ‏שהסביבה שלי כבר לא התאימה לי,
‏לכן זה אחד המקומות שהכי הגיוני לבוא אליהם.
‏זה אחד המקומות שאני חושב שאימא שלי
‏הייתה חיה בהם בסופו של דבר, אולי.
‏הארי תמיד חיפש חיים פשוטים יותר,
‏אנושיים יותר, בעל ואישה,
‏עם שני ילדים ושני כלבים.
‏לחשוב מה אוכלים בארוחת ערב
‏ומה הלו"ז למחר,
‏שזה לא היה דבר נורמלי כל כך בשבילו.
‏אין כמו בבית.
‏היו פעמים שכעסתי,
‏אבל אני לא יכול לכעוס עד כדי כך,
‏כי אני באמת מרגיש שאני ואנחנו ‏בדיוק במקום שבו אנחנו אמורים להיות.
‏צלחנו את זה.
‏מדהים שיש סגירת מעגל שלא חושבים עליה בכלל.
‏נאמתי בערב החתונה שלנו,
‏שזה לא נהוג אצל כלות בבריטניה, אני חושבת?
‏ממש.
‏הוא אצלי בטלפון. ‏אני יכולה להקריא אותו. להקריא?
‏מהטלפון שלך?
‏אני אצליח להקריא? ‏-תנסי.
‏"הסיבה העיקרית שרציתי לדבר הערב.
‏קודם כול, זה מזמן לא קרה."
‏זה עורר הרבה צחוקים.
‏"אבל בעיקר רציתי לספר סיפור,
‏סיפור שכתבתי על הגבר שאני אוהבת ‏והדרך שהכרנו.
‏בואו נקרא לזה אגדה מודרנית.
‏היה הייתה בחורה מלוס אנג'לס. ‏יש כאלה שקראו לה שחקנית.
‏והיה בחור מלונדון.
‏יש כאלה שקראו לו נסיך.
‏כל האנשים האלה לא הבינו את זה לחלוטין,
‏כי זה סיפור האהבה של בחור ובחורה ‏שנועדו להיות יחד.
‏הם הכירו בשלושה ביולי 2016 בלונדון, ‏וצחקקו בלי הפסקה.
‏אז למוחרת הם יצאו לדייט שני,
‏והוא הביא לה קאפקייקס לכבוד ארבעה ביולי.
‏'חגיגה מתוקה-מרירה', הוא אמר. ‏אירוני, האמת.
‏העצמאות של המדינה שלה מהמדינה שלו.
‏אבל ברגע הזה הם ידעו ‏שהם לא רוצים להיפרד לעצמאות זה מזה."
‏- אני רוצה את זה איתך עכשיו -
‏- יש יותר מדי מלח. אל תוסיף מלח. ‏מצטערת! אוהבת אותך -
‏"ואחרי חודש של תקופת חיזור בשלט רחוק,
‏הם התמקמו בשקט של בוצואנה,
‏ובין הדאגות הרגעיות שצצו להן,
‏הם הסתכלו זה על זה וחשבו, ‏'מה שיהיה יהיה, עולם, אנחנו בעניין.'
‏הם יאהבו ויעבדו בגינה ויטיילו ויצחקו,
‏ויטוסו יותר מכל זוג אחר בעולם.
‏וכשהיה קשה, הם התחבקו חזק יותר.
‏'שום דבר לא ישבור אותנו', הם אמרו, ‏'כי האהבה הזאת היא לוחמת.'
‏אני מעריכה, מכבדת ומוקירה אותך, אוצר שלי,
‏על המשפחה שנקים ‏ועל סיפור האהבה שלנו, שיימשך לנצח."
‏היא שמחה לעלות על הגבעה, ‏אבל שונאת לרדת ממנה.
‏אין עוד הרבה ללכת.
‏מה?
‏"אז אני מבקשת מכם להרים כוסית ‏לכבוד ההבטחה המדהימה,
‏שעכשיו החיים מתחילים, ‏והידיעה הנצחית שמעל הכול, האהבה מנצחת."
‏- נציגו של מר נוף מכחיש את הטענות ‏המיוחסות לו בדבר תצהיר העדות -
‏תרגום כתוביות: דניאל שרמן