‏אז כשנצא מפה,
‏נגיע עד הכביש המהיר המערבי,
‏אבל ברגע שנעלה עליו,
‏אם תוכל לתפוס בשבילי את הנתיב ‏הכי שמאלי ליד שטח ההפרדה.
‏אין בעיה. ‏-לכיוון דרום.
‏הם יחכו כשתיכנסו.
‏כן, הם חונים בחוץ. ‏-כן.
‏לצערי.
‏תודה.
‏טוב. שלום!
‏היי. מה נשמע? ‏-מה שלומכם? אני בסדר. בוקר טוב.
‏אין רגע דל. ‏-לא.
‏את יודעת כמה זמן תימשך הנסיעה?
‏אולי…
‏אני לא יודעת, עם העיקוף…
‏בראד, כמה זמן תימשך הנסיעה?
‏בדקתי קודם, 20 ומשהו דקות. ‏-טוב.
‏אפשר לבדוק את זה שוב? ‏לא הייתה לי קליטה טובה.
‏הצלם על הקטנוע שוב פה? ‏-כן, גברתי.
‏באמת? אותו בחור? ‏-אותו בחור.
‏אלוהים. ‏-ראיתי אותו מגיע לפארק הזה.
‏הוא יהיה איתנו?
‏כן, אדוני. הוא היה בהמשך.
‏יש המון אנשים שחושבים, ‏"יש להם כזאת בעיה עם הפפראצי."
‏היו גם חבר'ה במרתף של הבניין,
‏כשעשינו סיבוב, גם הם צילמו.
‏רק שתדע.
‏בתקופה של אימא שלי הייתה הטרדה פיזית.
‏תקעו לך מצלמות בפרצוף, ‏עקבו אחריך, רדפו אחריך.
‏הוא עוקב אחרינו?
‏הצלם הזה. במקרה הכי גרוע… ‏בטיחות לפני הכול.
‏במקרה הכי גרוע, נעבור מחניה לחניה.
‏זה לא סוף העולם.
‏צלמי פפראצי עדיין מטרידים אנשים.
‏ההטרדה מתקיימת יותר באינטרנט עכשיו.
‏ברגע שהתמונות מתפרסמות והכתבות לצידן,
‏מגיעה ההטרדה ברשתות החברתיות.
‏- מייגן מרקל מכריזה מלחמה על המלכה -
‏לראות עוד אישה בחיי שאני אוהב
‏סופגת את המתקפה הזאת, זה קשה.
‏- דיגרית, חסרת מוסר. שונאים אותך מ"מ! -
‏- זונה! -
‏- התואר היחיד של מייגן הוא כלבה! -
‏זה בעיקרון הצייד נגד הטרף.
‏נהיה עם חברים בעוד פחות מעשר דקות.
‏כן.
‏סדרה תיעודית של NETFLIX
‏- הארי ומייגן -
‏סליחה, את מוכנה להישען קדימה רגע? תודה.
‏תוכלי להציג את עצמך קודם כול?
‏בטח. קוראים לי דוריה, ואני אימא של מייגן,
‏וחמש השנים האחרונות היו מאתגרות.
‏כן.
‏איך התחושה להיות פה ולדבר על זה היום?
‏אני מוכנה להשמיע את הקול שלי, זה בטוח.
‏קצת מניסיוני כאימא שלה. כן.
‏את זוכרת מתי מג סיפרה לך ‏שהיא יוצאת עם הארי?
‏כן, וכשהיא סיפרה לי, ‏דיברנו בטלפון והיא אמרה,
‏"אימא, אני יוצאת עם הנסיך הארי."
‏ואני התחלתי ללחוש,
‏"אלוהים."
‏היא אמרה, "אסור לך לספר לאף אחד", ‏אז מההתחלה זה היה…
‏"אלוהים, אף אחד לא יכול…"
‏ואני זוכרת גם שפגשתי אותו לראשונה.
‏הוא גבר אדמוני נאה בגובה 1.85 מטר.
‏נימוסים מעולים. הוא היה ממש נחמד.
‏והם נראו ממש מאושרים יחד.
‏כן, כאילו הוא האחד.
‏ברגע שהוכרז שהם יחד,
‏זה נראה מסקרן.
‏זה רשמי…
‏- הרומן הסודי של הארי -
‏השחקנית האמריקנית מייגן מרקל ‏היא החברה החדשה של הנסיך הארי.
‏- שלושים באוקטובר 2016 -
‏נראה שהנסיך הארי התאהב, לפי השמועות.
‏קוראים לה מייגן מרקל.
‏היא בתוכנית Suits, למקרה שתהיתם, ‏"מאיפה אנחנו מכירים אותה?"
‏היא היפהפייה החכמה ‏שכבשה את ליבו של הנסיך הארי.
‏השחקנית מייגן מרקל כבשה ככל הנראה ‏את ליבו של הילד הרע המלכותי, הנסיך הארי.
‏אני כל כך מתרגשת!
‏בדיוק כשהחדשות התפרסמו, ‏אני חושבת ששנינו חשנו הקלה אדירה.
‏- זו החברה החדשה של הנסיך הארי? -
‏והאנשים שלא סיפרתי להם שאני יוצאת עם הארי
‏שלחו לי הודעות, "זה נכון? אלוהים! מה?"
‏ואנשים היו מאושרים.
‏- האהבה החדשה של הארי? -
‏כשראיתי את הכותרות, שמחתי בשבילה.
‏זה נראה כמו סיפור אגדה.
‏אחותי התקשרה אליי ואמרה, ‏"אתה יודע עם מי מייגן יוצאת?
‏נראה לי שהיא עם הנסיך הארי."
‏ואמרתי, "מה?"
‏הטלפון שלי פשוט התחיל להתחרפן.
‏אמרתי, "מה קורה פה?"
‏ואז היה גל עצום.
‏הגברת הצעירה הזאת ממש פילנתרופית.
‏היא גם עובדת עם האו"ם.
‏היא עושה הרבה עבודת צדקה,
‏מה שככל הנראה חיבר ביניהם.
‏אני זוכר שדיברנו על זה, "נכון שיהיה נהדר
‏אם מישהו מצליח כמוהם
‏ייצור שינוי בעולם?"
‏אם קיימת בעיה
‏ויש לנו האמצעים לגייס אנשים לפעולה
‏ולעשות משהו בעניין,
‏אני בטוחה שמוטלת עלינו ‏האחריות לעשות את זה.
‏כולם נושאים עיניים ‏לברית הטרנסאטלנטית החדשה הזאת.
‏נסיך בריטי ואהובתו האמריקנית.
‏היה טירוף,
‏וכמעט הייתה תחושה שכל הדברים ‏שהלחיצו אותנו נחשפים.
‏טוב, לא לדאוג. זה בסדר.
‏ואז זה השתנה מהר מאוד.
‏- טורונטו, 2016 -
‏- שוק הפרחים ג'ונג יאנג -
‏אני זוכרת שהלכתי לקנות פרחים, ‏יצאתי מחנות הפרחים
‏והיו תשעה או עשרה צלמים
‏שעמדו באמצע הרחוב,
‏והם חסמו את הרכב
‏ואמרו, "היי, מה שלומך, מייגן?"
‏ואמרתי, "תודה, אל תתקררו, חבר'ה!"
‏ואני זוכרת שהארי אמר למוחרת, ‏"את לא יכולה לדבר איתם."
‏ואמרתי, "אני מנסה להיות חביבה. ‏לא יודעת מה לעשות.
‏אף פעם לא התמודדתי עם זה."
‏הוא אמר, "אבל התקשורת בבריטניה ‏אומרת שאת אוהבת את זה."
‏את מחייכת, את אוהבת את זה.
‏- לא הפסיקה לחייך -
‏אני זוכרת שאמרתי לה, "כשזה יתפרסם,
‏זה לא יהיה קל."
‏אנשי התקשורת בבריטניה ידועים לשמצה ‏בכך שהם עושים כל מה שהם יכולים
‏כדי להשיג כתבה,
‏ושהם מחטטים בפחים ומנסים לפרוץ לחשבונות.
‏הם עושים כל מה שהם יכולים ‏כדי להשיג ידיעה בלעדית ולהרוויח כסף.
‏אני זוכרת שהיא הייתה די בהלם,
‏והיא אמרה, "באמת? הם עושים את זה?"
‏אמרתי, "כן, כשהם מרוויחים מזה מיליונים."
‏הייתה תחושה שכל התקשורת הבריטית ‏הגיעה לטורונטו.
‏הבית שלי היה פשוט מוקף.
‏פשוט גברים שישבו ברכבים שלהם כל הזמן.
‏חיכו שאעשה משהו.
‏שמעתי את כל זה ממרחק של אלפי קילומטרים,
‏וניסיתי לעשות משהו בעניין, ‏אבל הייתי חסר אונים לחלוטין.
‏ואז השכנים שלי שלחו לי הודעה וכתבו, ‏"דופקים לכולם על הדלתות, מחפשים אותך."
‏הם שילמו לשכנים מסוימים כדי שיתקינו ‏מצלמה שמשדרת בצילום חי מהחצר האחורית שלי.
‏פתאום כל החיים שלי הצטמצמו.
‏כאילו כל הווילונות נסגרו, ‏כל התריסים נסגרו.
‏זה היה מפחיד.
‏הפנים שלי היו בכל מקום, ‏החיים שלי היו בכל מקום.
‏הצהובונים השתלטו על הכול.
‏- העבר המפתיע של מייגן - הארי ומג -
‏יחסים בשלט רחוק דורשים עבודה, ‏לא משנה איך מסתכלים על זה,
‏ואז מוסיפים את השכבה הזאת.
‏וצריך לזכור שאתם עדיין ‏מגלים דברים זה על זה.
‏נאמרו ונכתבו דברים
‏שהייתי צריך ללכת אליה לשאול,
‏וזה היה החלק הכי קשה.
‏אז זה ממש מאיץ את עקומת הלמידה
‏במערכת יחסים.
‏זו שיחת היום, מיותר לציין. ‏בואו נברר עוד לגביה
‏ומה אנשים אומרים.
‏מה ידוע לנו על האישה המסתורית הזאת, פולה?
‏- מירקל מייל, לוס אנג'לס, ינואר 2022 -
‏איזו שכונה מתוקה. ‏-כן.
‏אני זוכרת שחזרת הביתה יום אחד ממסיבה
‏ואמרת, "אנחנו גרים מעל מחסן!"
‏אמרתי, "כן, זה מקום מצוין."
‏הלכנו בשביל הגישה הקטן. ‏-זה היה שביל הגישה שלנו.
‏זה היה פרטי.
‏עשינו שם מסיבות.
‏אני זוכרת שהייתי לוקחת עגלה קטנה
‏והולכת בשביל הגישה, ‏ויכולתי לחזור מהצד השני.
‏גדלתי בלוס אנג'לס,
‏ואני זוכרת שאימא שלי סיפרה לי ‏שהיא לקחה אותי למכולת
‏ונשים אמרו, "של מי הילדה הזאת?"
‏היא אמרה, "שלי."
‏הן אמרו, "את בטח המטפלת. איפה אימא שלה?"
‏כי הייתי ממש בהירה ואימא שלי כהה יותר.
‏הוריי גרו בעמק עד שהייתי בת שנתיים בערך.
‏כשהם נפרדו, היא ואני עברנו ‏לבית במרחק 40 דקות נסיעה משם.
‏באותה תקופה גרתי עם אימא שלי ‏בקהילה שחורה ברובה.
‏היינו קרובות לאימא שלי, לסבתא שלה,
‏ואחותי גרה קרוב אלינו
‏והחברות שלי גרו קרוב אלינו,
‏אז הייתה לנו רשת נחמדה של נשים
‏שבאמת עזרו לי לגדל את מג.
‏תמיד היה לה מזג נוח, ‏היא הייתה נעימה, חברותית.
‏היא הייתה ילדה אמפתית מאוד.
‏בוגרת מאוד.
‏אני זוכרת ששאלתי את מג ‏אם היא מרגישה שאני אימא שלה,
‏והיא אמרה לי שהיא מרגישה ‏כאילו אני אחותה הגדולה והשתלטנית.
‏לא שכחתי את זה.
‏- בית ספר הוליווד נוסד 1945 -
‏- סקרנות - אומץ - למידה - השראה -
‏גברת דבי!
‏אני לא מאמינה! ‏-הדוכסית שלנו!
‏מה שלומך?
‏טוב מאוד.
‏אני כל כך שמחה לראות אותך!
‏טוב לראות אותך.
‏אוהבת אותך.
‏בחיי. זה מדהים.
‏איזו בחירה נהדרת לרשום את מג ללימודים פה.
‏כשחזרנו ל… אנחנו עדיין קוראים לו ‏"בית ספר ליטל רד", אבל ביה"ס הוליווד,
‏אבל הייתי שם מגיל שנתיים עד 12.
‏היה כל כך נחמד לחזור.
‏אני רוצה שתראי מה כתבת לי.
‏אלוהים! תראי לי!
‏כתב היד שלך היה נפלא.
‏תקראי את זה, אבל אני רוצה שתשימי לב לנ"ב.
‏"גברת דבי היקרה, את עוזרת לי כל כך ‏מאז שהייתי בת שנתיים.
‏ידעתי שאני יכולה לסמוך עלייך ‏שתהיי לצידי כמנהלת וגם כחברה.
‏אני אסירת תודה. ‏אפילו שלמדתי בבית הספר הזה עשר שנים,
‏הלוואי שיכולתי להישאר עוד עשר.
‏לבית הספר הזה תמיד יהיה מקום מיוחד בליבי. ‏המון אהבה, מייגן.
‏נ"ב, כשאהיה עשירה ומפורסמת ‏ואכתוב את סיפור חיי,
‏אדבר עלייך ועל בית הספר הזה ‏כדי שתהיו מוכרים בכל העולם."
‏זה נכון.
‏אמרה הילדה בת ה-11.
‏אלוהים!
‏הייתי חנונית גדולה בילדות.
‏זה חלק חשוב שאנשים לא מבינים לגביי.
‏לא הייתי היפה.
‏כל הזהות שלי סבבה סביב העובדה שאני החכמה.
‏יש רגעים שמהווים זרז בחיים, ‏ומנקודת המבט שלי…
‏בילדותי הבאתי לכך שישנו פרסומת ‏כי היא הייתה סקסיסטית בעיניי.
‏נשים נאבקות במחבתות ובסירים שמנוניים ‏בעזרת אייבורי קליר.
‏הייתי בת 11.
‏"אדוני היקר, בשבוע שעבר בבית הספר ‏החלטנו לצפות בחדשות במסגרת שיעור חברה.
‏בזמן שעברנו בין הערוצים
‏ראינו פרסומת לנוזל החדש למדיח ‏אייבורי קליר.
‏בפרסומת אמרו שנשים נאבקות בלכלוך,
‏כלומר, רק נשים שוטפות כלים.
‏כששמעתי את זה, ‏הבנים בכיתה שלי התחילו להגיד,
‏'כן, שם נשים צריכות להיות, במטבח.'
‏אז תהיתי אם תוכל לשנות את הפרסומת ‏ל'אנשים בכל רחבי אמריקה'."
‏הכפפות יורדות.
‏אנשים נאבקים במחבתות ובסירים שמנוניים ‏בעזרת אייבורי קליר.
‏שיניתי את הפרסומת ‏בעזרת המכתב הקטן שלי בכתב יד.
‏וזה היה חתיכת סיפור, ‏כי אחר כך למדתי בחטיבה, אז אני…
‏הייתי האקטיביסטית הקטנה.
‏- חמישה באפריל 1993 -
‏הכרתי את מייגן בכיתה ז'.
‏נכנסנו לכל השיעורים החדשים שלנו
‏והיא החזיקה את הדלת פתוחה, רקדה סטפס.
‏- עשרים ושניים במאי 1993 -
‏התחברנו מהר. שתינו אהבנו ‏את אותן פעילויות מחוץ לשעות הלימודים
‏והקדשנו המון זמן לתפקידי מנהיגות ‏בבית הספר, התנדבנו.
‏כשהתמודדתי למועצת התלמידים, ‏היא הייתה מנהלת הקמפיין שלי
‏והתייחסה לזה בכזאת רצינות.
‏אחרי הלימודים הייתי נפגשת עם אבא שלי, ‏שהיה תאורן ראשי.
‏לפעמים הייתי הולכת לסט של סיטקום ‏בטלוויזיה שנקרא "נשואים פלוס".
‏אהבתי להיות על הסט. אהבתי את זה.
‏ואהבתי את האחווה של הצוות.
‏טום עשה הרבה למען בית הספר שלנו,
‏כתאורן ראשי, ‏ומייגן הייתה מעורבת כל כך במופעים.
‏אתה לא יכול. ‏-אני יכול.
‏אתה לא יכול, שקרן!
‏אני לא משקר!
‏מייגן אהבה תיאטרון.
‏הייתי הולכת לכל מחזות הזמר שלה, למופעים.
‏היא כל כך אהבה את זה,
‏והיה לה דחף גדול להצליח.
‏לא יכולתי לעזור לה בשיעורי הבית. ‏היא הייתה חכמה בהרבה.
‏היו לה ציונים מצוינים, ‏הייתה לה המון משמעת.
‏הייתי אומרת שמג היא נשמה עתיקה.
‏תמיד נקדיש את חיינו ‏ליצירת עולם טוב יותר. תודה.
‏- מייגן, גיל 13 -
‏פה היה טקס סיום התיכון שלי. בהוליווד בול.
‏מאה ושלוש בנות על הבמה, ‏כולן לובשות שמלות לבנות.
‏לא גלימות של טקסי סיום. ‏שמלות לבנות יפהפיות.
‏הינה זה. להופעה האחרונה ‏שראיתי שם הלכתי עם אימא שלי.
‏והיינו בחניון, יצאנו,
‏ואימא שלי צפרה כי מישהי התעכבה ביציאה,
‏והאישה הסתובבה ‏וצרחה על אימא שלי קללה גזענית.
‏אני זוכרת איך אימא שלי תפסה את ההגה.
‏וראו שהאגרוף שלה כל כך מכווץ, ‏פרקי האצבעות נהיו לבנים,
‏והיא פשוט שתקה עד שהגענו הביתה, ‏לא דיברנו על זה.
‏בחיים שלי לא שמעתי מישהו ‏אומר את הקללה הגזענית הזאת.
‏שונה מאוד להיות בת מיעוטים
‏אבל לא לקבל יחס של בת מיעוטים מההתחלה.
‏הייתי אומרת שעכשיו אנשים מודעים לגזע שלי
‏כי עשו מזה כזה עניין כשהגעתי לבריטניה,
‏אבל לפני כן,
‏רוב האנשים לא התייחסו אליי כ"אישה שחורה".
‏אז השיחה הזאת לא נדרשה מבחינתי.
‏כאימא,
‏בדיעבד בהחלט הייתי רוצה לחזור
‏ולנהל שיחה אמיתית
‏על האופן שבו העולם רואה אותך.
‏אתן יכולות לדמיין שהוא… ‏את תהיי הארי ואני אהיה המלכה.
‏סבתא, הכרתי אישה יפהפייה,
‏ובמקרה היא ממוצא מעורב.
‏אמרתי לה, ואני זוכרת את זה מצוין, ‏שזה עניין של גזע.
‏ומג אמרה, "אימא, אני לא רוצה לשמוע את זה."
‏ואמרתי, "אולי את לא רוצה לשמוע את זה, ‏אבל זה מה שקורה.
‏באותה תקופה לא חשבתי ‏על התפקיד של הגזע בכל זה.
‏באמת לא חשבתי על זה.
‏בשבוע הראשון זה נהיה ידע ציבורי.
‏- דיילי מייל -
‏הכתבה הראשונה הייתה, ‏"החברה של הארי כמעט היישר מקומפטון."
‏הייתי כזה, "וואו!"
‏דבר ראשון, אני לא מקומפטון, ‏אף פעם לא גרתי בקומפטון,
‏אז זה לא נכון עובדתית, ‏אבל למה צריך לרדת על קומפטון?
‏הכיוון של הארמון היה, "אל תגידו כלום."
‏"אין תגובה. כולם להגיד שאין תגובה."
‏אבל אנשים צריכים להבין
‏שמבחינת חלק גדול מהמשפחה,
‏כל מה שהיא עברה,
‏גם הם עברו.
‏זה היה כמו טקס חניכה,
‏וכמה מבני המשפחה אמרו, ‏"אשתי נאלצה לעבור את זה,
‏אז למה שיתייחסו לחברה שלך אחרת?
‏למה שתקבלו יחס מיוחד? למה שהיא תקבל הגנה?"
‏ואמרתי, "ההבדל פה הוא מרכיב הגזע."
‏- מלכת הגנגסטרים -
‏- "החתיכה של הארי, מייגן מרקל, -
‏באה מפרבר קשה הידוע במלחמות כנופיות." -
‏- הכירו את המשפחה! -
‏- אבותיה של החברה האמריקנית של הארי ‏היו חייט, מורה ומנקה… -
‏- החברה החדשה של הנסיך הארי, ‏כוכבת Suits מקרנשו, אל-איי -
‏- היו בקרנשו 47 פשעים בשבוע שעבר, ‏כולל רצח -
‏- אמה של מרקל, עו"ס, ‏דוריה רגלנד, גרה באזור המוזנח -
‏הם צילמו חלקים שונים של שכונת המצוקה
‏ואמרו ששם אני גרה ומשם היא באה.
‏- חניה למנקים בלבד -
‏זה היה נורא.
‏אבל המשכתי להחזיק מעמד, לא להגיד כלום.
‏שמונה ימים אחרי שמערכת היחסים התפרסמה, ‏יצאתי בהודעה
‏וגיניתי את הנימות הגזעניות ‏של הכתבות והכותרות
‏שנכתבו בעיתונות הבריטית,
‏ואת הגזענות המופגנת ‏מהכתבות האלה ברשתות החברתיות.
‏- הודעה מהדובר של הנסיך הארי -
‏ארמון קנסינגטון יצא בהודעה
‏על ההטרדה שחווה מייגן מרקל.
‏הוא אומר שהיא סבלה מגידופים והטרדות ‏עם נימות גזעניות.
‏הנסיך הארי חושש לשלומה של גברת מרקל ‏והוא מאוכזב עמוקות
‏מכך שלא הצליח להגן עליה.
‏זה לא משחק, אלה החיים שלה.
‏זה מסר ברור לעיתונות הבריטית, "תרפו."
‏היא הייתה נסיכה היישר מקומפטון.
‏זה היה ברוטלי, ‏אבל במובנים מסוימים גם לא מפתיע.
‏לצהובונים הבריטיים ‏יש תפקיד ממש ייחודי בחיים בבריטניה.
‏- תחנת אוקספורד סירקוס -
‏מצד אחד יש להם מרכיב ממש סנסציוני
‏שאוהב את הרכילות,
‏אבל באותה מידה זה לא רק בידור,
‏כי הצהובונים הם מעצבי דעת קהל ‏כבר הרבה זמן.
‏כמה מהצהובונים יכולים להשפיע על ממשלות.
‏בתקופות בחירות הם העיתונים הפופולריים ‏מסיבה מסוימת.
‏עיתונות הצהובונים הבריטיים קיימת ‏הן כשורה של עיתונים,
‏אבל גם כמנטליות, והיא רעילה.
‏- הדיילי מייל -
‏אנחנו חייבים להכיר בכך שזו תעשייה לבנה.
‏- הסאן -
‏שחורים הם בערך 3.5 אחוז מהאוכלוסייה
‏ובערך 0.2 אחוז מהעיתונאים.
‏- נכשלה במבחן של אימא שלי -
‏אז אנשים שמחברים את הכותרות האלה
‏עושים את זה בחדר שכמעט כולו לבן,
‏והם יכולים להחליט אם משהו ‏חצה את הגבול והוא גזעני,
‏וכל מי שנכנס לזירה הציבורית,
‏בעיקר אישה שחורה,
‏הוא מטרה כשרה מבחינתם.
‏אני אקח את זה.
‏- פרסי האימג' של ה-NAACP, פברואר 2022 -
‏זה ייקח עוד כמה דקות.
‏- פרסי האימג' ה-53 של ה-NAACP -
‏עברתי דרך ארוכה מביה"ס ליטל רד.
‏זה צמוד?
‏אתה בלחץ? ‏-כן.
‏פשוט תזרום.
‏אנשים לא מדברים על המשמעות של מוצא מעורב.
‏חלק גדול מהזהות שלי
‏היה לנסות להבין איפה אני משתלבת,
‏ואני חושבת שחלק גדול מזה ‏הוא שאת לא לבנה או לא שחורה מספיק,
‏אבל אני לא רואה את העולם ככה.
‏נעים מאוד. ‏-גם לי. גם אימא שלי פה הערב.
‏אימא! גם אימא של מייגן מרקל פה!
‏מה קורה, אחי? אנתוני. נעים מאוד.
‏למדתי שאנחנו לא רואים את העולם כפי שהוא. ‏אנחנו רואים אותו כפי שאנחנו.
‏עד שהכרתי את מייגן אני חושב ‏שהייתי בחצי ממדינות חבר העמים.
‏פגשתי אנשים וקהילות בכל העולם,
‏ודרך זה חשבתי שידעתי,
‏חשבתי שיש לי מודעות לסוגיות, לאורחות חיים,
‏להטייה בלתי מודעת, לכל זה.
‏ועכשיו יש לי הכבוד להעניק
‏את פרס נשיא ה-NAACP
‏לנסיך הארי ולמייגן, ‏הדוכס והדוכסית של סאסקס.
‏- פרס הנשיא -
‏אבל כששמעתי אותה מדברת ‏וראיתי אותה מנהלת שיחות,
‏חשבתי, "אתה עובר את החיים ‏באושר בלי שום קשיים."
‏אני חושב שאפשר לומר בוודאות ‏שבאתי מרקע שונה מזה של אשתי המדהימה,
‏אבל יש סיבה שהחיים שלנו התאחדו.
‏יש לנו מחויבות משותפת לחיים של שירות,
‏אחריות להתמודד עם אי-צדק
‏ואמונה שהאנשים השקופים ביותר
‏הם אלה שהכי חשוב להקשיב להם.
‏ואני הכי גאה שאפשר ‏שאנחנו עושים את העבודה הזאת יחד.
‏עברנו לקליפורניה, המדינה שבה נולדתי, ‏קצת לפני הרצח של ג'ורג' פלויד,
‏ובשביל אמריקה השחורה תשע הדקות ‏ו-29 השניות האלה היו מעבר לזמן,
‏והן עוררו מאות שנים של פצעים שלא החלימו.
‏הבן שלי, הבת שלי, הילדים שלי,
‏הם ממוצא מעורב, ואני ממש גאה בזה.
‏כשהילדים שלי יגדלו ‏והם יסתכלו על הרגע הזה בדיעבד,
‏והם יסתכלו עליי ויגידו, ‏"מה עשית ברגע הזה?"
‏אני רוצה להיות מסוגל לענות להם.
‏"היי-הו, היי-הו, הולכים לעבודה"
‏אני חושב שיש לנו אחריות כבני אדם,
‏אם אתה מביא לעולם אדם קטן,
‏אתה צריך לעשות כל שביכולתך ‏כדי ליצור בשבילו עולם טוב יותר.
‏אני רואה אותו הולך.
‏לא תהיה לנו הזדמנות ‏להיות קרובים כל כך ליונקי דבש שוב.
‏למה? ‏-תסתכל.
‏כי הם פוחדים מבני אדם.
‏החבר'ה האלה, תסתכל עליהם!
‏ארצ'י!
‏יש לי רגל מלוכלכת, אימא.
‏כי הייתי איתך.
‏אלוהים!
‏יש לי רגל מלוכלכת.
‏יש לך רגל מלוכלכת, מותק.
‏אבא חובב צפרות, אז זה רגע ממש חשוב בשבילו.
‏אבל באותה מידה הדבר הכי חשוב לשנינו
‏הוא לא לחזור על הטעויות של הורינו.
‏מי זה?
‏זה מרבה הרגליים.
‏יש כל כך הרבה דברים מהילדות ‏שאתה מביא איתך להווה,
‏במיוחד כשאתה תוצר של גירושים.
‏אני חושב שרוב הילדים שהוריהם התגרשו,
‏יש להם הרבה במשותף, לא משנה מה הרקע שלך.
‏לוקחים אותך ממקום למקום ‏או אולי ההורים שלך תחרותיים
‏או אתה במקום אחד יותר מדי זמן
‏או במקום אחר פחות מדי זמן. ‏יש בזה כל מיני חלקים.
‏אפילו שהוריי גידלו אותי היטב ‏בהורות משותפת,
‏אם חושבים על ההשפעה ‏עלייך כמבוגרת ועל מה שאת רוצה,
‏זה כל כך מוזר, ‏כשהייתי בת 12, למדתי באימקיולייט הארט,
‏ואחת המטלות הייתה לכתוב שיר על החיים שלך,
‏ואני זוכרת את השיר הזה עד היום, והוא היה,
‏"שני בתים, שני מעונות, ‏שני מטבחים, שני טלפונים,
‏שתי ספות שעליהן אני שוכבת, ‏שני מקומות שבהם אני לנה,
‏עוברת ועוברת מפה לשם, ‏משני עד שישי, אני בכל מקום,
‏שלא תבינו לא נכון, זה לא כל כך נורא, ‏אבל לעיתים קרובות זה עושה אותי עצובה.
‏אני רוצה לחיות במשפחה גרעינית, ‏עם אבא מאושר ואשתו האוהבת,
‏גדר מעץ, כלב מדובלל, אח עם בול עץ בוער,
‏אבל זה לא אמיתי, זה רק חלום, ‏אני לא יכולה לבכות או אפילו לצרוח,
‏אז אני יושבת כאן עם החתול השלישי, ‏החיים היו קלים אם היו שתיים כמותי."
‏הייתי עם אימא שלי במשך השבוע ‏ועם אבא שלי בסופי שבוע,
‏ואבא שלי גר לבד, היו לו שני ילדים בוגרים
‏שעזבו את הבית.
‏איפה אבא?
‏אני צריכה להתרחק ממך.
‏צריך ללחוץ על הכפתור מאחור.
‏כן. ‏-רואה? אם תלחצי על הכפתור,
‏תצלמי רחב, כן?
‏טוב. בסדר. אני שם? מעניין.
‏טוב, להתראות. ביי ביי.
‏הייתי ילדה של אבא כל החיים.
‏טוב, אני צריכה ללחוץ על הכפתור.
‏והייתי איתו הרבה.
‏קדימה.
‏אבא דג.
‏נדוג דגים לארוחת ערב, נכון?
‏דגים לארוחת ערב.
‏זאת המטרה שלנו, כן.
‏אבל אני זוכרת גם שהרגשתי בודדה כילדה.
‏- עשרים ותשעה במאי 1993 -
‏ורציתי שיהיו סביבי יותר אנשים.
‏נחושה. ‏-מה?
‏נחושה.
‏היו לה חיים שלמים לפני שהכירה את הארי.
‏הייתה לה קבוצה מרכזית של חברות,
‏ומג הייתה ידידותית מאוד, חברותית מאוד.
‏היא גרה בטורונטו
‏והייתה אדם ממש טוב לב.
‏גרתי בקהילה קטנה ונהדרת. היו לי שני כלבים.
‏היה נהדר. היה קל, רגוע.
‏יצאתי לטיולים ולהליכות. הלכתי לצילומים.
‏אהבתי את העבודה שלי.
‏הם מגיעים. תתכוננו עם הקלאפר בבקשה. ‏תנעלו את זה.
‏אני מרגישה שטורונטו הייתה מקום מבטחים ‏לשחקנים שעבדו בעיר.
‏מג הייתה הולכת למכולת והיו מזהים אותה,
‏ואנשים היו אומרים, "את לא ההיא מ-Suits?"
‏כשהיינו ברחוב, היא זו שתמיד
‏הייתה מקיימת אינטראקציה פיזית עם המעריצים.
‏"בואו נצלם סלפי", והם היו מחבקים אותה.
‏בטח! איך קוראים לך?
‏חוץ מזה היה לה המון חופש.
‏היו לה כאלה חיים יפים
‏לפני שהכול התפוצץ.
‏זה באמת קיבל תפנית רעה ומהר.
‏יש המון סקרנות
‏ודעות בנוגע לבני משפחת המלוכה ‏שלא ראיתי לפני כן.
‏הפפראצי יצאו מגדרם כדי לראות אותה,
‏ואנשים ניסו לקנות דפי זימון
‏מעוזרי הפקה בתוכנית שלנו
‏כדי שיוכלו לברר מתי היא מצטלמת.
‏היו להם עדשות ממש ארוכות ‏והם היו מסתתרים בגבעות
‏כדי לראות אותה.
‏אנשים פרצו לאזור של הטריילרים
‏וניסו לצלם אותה כשהיא נכנסת
‏ויוצאת מהטריילר. ‏היא התחילה להרגיש קצת סכנה.
‏בשלב מסוים נאלצנו ‏להקיף את הטריילרים בגדרות,
‏וזה היה ממש מאתגר
‏מבחינה לוגיסטית ‏כי היא הייתה בתוכנית טלוויזיה
‏ומטבעה היא לא אוהבת להקשות על אחרים,
‏אבל לא נראה לי שמישהו ידע
‏איך להתמודד עם השגרה החדשה הזאת.
‏פחדתי שמישהו יחכה לה בטריילר.
‏אז אמרתי למשטרה,
‏אם אישה אחרת בטורונטו הייתה אומרת לכם,
‏"יש שישה גברים בוגרים ‏שישנים במכוניות שלהם סביב הבית שלי
‏ועוקבים אחריי לכל מקום ואני פוחדת,
‏לא הייתם אומרים שזאת הטרדה?"
‏והם אמרו, "כן, אבל אין לנו מה לעשות
‏בגלל מי שאת יוצאת איתו."
‏"אז אני אמורה לחיות ככה?"
‏ואז קיבלתי איום ברצח,
‏והדברים השתנו כי הייתי צריכה אבטחה.
‏אן-בי-סי שכרו אותי ‏לנהל את האבטחה של מייגן,
‏וזה היה מצב אינטנסיבי ביותר
‏עם התקשורת. ‏עבדתי עם מפורסמים מהשורה הראשונה בעבר,
‏עם משפחות אמידות.
‏זה שבר את כל השיאים.
‏מג, בחייך!
‏הפפראצי עושים ‏מה שהם צריכים כדי להשיג תמונה.
‏התפקיד שלי היה לדאוג ‏שהם לא יודעים לאן אנחנו הולכים
‏כשאנחנו הולכים לשם.
‏נהג מיוחד לקח אותי ואת מייגן ‏לאולפן כל הזמן.
‏הוא היה מיומן בהתחמקות.
‏ונאלצנו לנסוע בדרכים שונות לאולפן
‏כדי לברוח מהפפראצי שרדפו אחרינו,
‏וכשחזרנו לבית אחרי האולפן,
‏אנשים עדכנו במכשירי קשר
‏שאנחנו חוזרים לאזור,
‏אז נאלצנו לנוע בסמטאות
‏ולקחת את מייגן לחלק האחורי של הבית, ‏לפתוח את דלת המוסך
‏ולבדוק שאין שם אף אחד ‏כדי שנוכל להתגנב פנימה.
‏זה היה מפחיד.
‏אנשים חיכו ליד הדלת שלה כל הזמן ‏או ניסו להיכנס לבית שלה
‏או ניסו ללכת מסביב כדי למצוא אותה.
‏בדקו את הדואר שהגיע לאולפן.
‏הגיעו כמה דברים חריגים,
‏ושלחנו אותם למאבטחים של הארי בבריטניה,
‏והם היו מטפלים בעניינים האלה ‏ומפקחים על הדברים.
‏כשכל זה התחיל לקרות,
‏החברים שלי ואנשים בחיים שלי ‏שאוהבים אותי ושאכפת להם ממני אמרו,
‏"הוא שווה את זה?"
‏אנחנו יודעים שאת מאושרת ואוהבת אותו.
‏הוא שווה את זה? תראי מה קורה לחיים שלך.
‏- אפריל 2017 -
‏עשינו כל שביכולתנו כדי לתמוך זה בזה.
‏- טוב, אז מה שידוע לי בינתיים: -
‏- ארבעה עד שמונה במאי ‏"אם" ללונדון הוזמן -
‏היינו צריכים להישאר מחוברים.
‏אחרת לא היינו עומדים בזה.
‏אני לא יודע איך עשינו את זה, ‏אבל עשינו את זה.
‏רוב הזמן היינו בצד השני ‏של האוקיינוס האטלנטי.
‏היא עבדה בקנדה.
‏ניסיתי לנסוע להיפגש איתה
‏והיא באה להיפגש איתי יותר.
‏- מ-12 עד 15 ביוני ‏"אם" ללונדון צריך להזמין -
‏- מ-30 ביוני עד ארבעה ביולי ‏"אם" ללונדון צריך להזמין -
‏נסעתי ישר מהסט לנמל התעופה, הגעתי,
‏נחתי, הטרידו אותי.
‏ניסיתי להיכנס בדיסקרטיות, הורדתי פרופיל
‏ואז טסתי חזרה והלכתי לסט.
‏שוב ושוב, כל הזמן.
‏הקשר נהיה שילוב של מרדפי מכוניות,
‏התחמקות ממעקבים בנהיגה
‏ותחפושות,
‏וזאת לא דרך בריאה במיוחד ‏להתחיל מערכת יחסים,
‏אבל תמיד התמודדנו עם זה ‏עם כמה שיותר הומור,
‏אז בכל פעם שהתראינו,
‏היינו מתחבקים חזק
‏ומנסים לחיות חיים כמה שיותר נורמליים.
‏הייתי נוסע איתה לסופ"ש עם קבוצה של חברים.
‏זה כל כך מצחיק בדיעבד,
‏כי עכשיו אני יודעת כל כך הרבה, ‏ואני כל כך שמחה שלא ידעתי אז,
‏כי יכולתי פשוט להתנהג בטבעיות ‏בלי להתכונן כל כך.
‏אפילו כשוויל וקייט באו,
‏ופגשתי אותה לראשונה, הם באו לארוחת ערב.
‏אני זוכרת שהייתי בג'ינס קרוע ויחפה.
‏תמיד הייתי מהמחבקים.
‏לא ידעתי שזה צורם להרבה בריטים.
‏אני מניחה שהתחלתי להבין מהר מאוד
‏שהרשמיות כלפי חוץ היא גם כלפי פנים,
‏שיש התנהגות בפומבי,
‏ואז סוגרים את הדלת וכזה, ‏"יופי. טוב, עכשיו אפשר להירגע."
‏אבל הרשמיות הזאת נמשכת בשני הצדדים,
‏וזה הפתיע אותי.
‏סבתא שלי היא בת המשפחה הבכירה ‏הראשונה שמייגן הכירה.
‏לא היה לה מושג במה זה כרוך,
‏אז היא הייתה קצת בהלם.
‏זה סוריאליסטי.
‏לא היה איזה רגע גדול של, ‏"ועכשיו תפגשי את סבתא שלי."
‏ידעתי שאפגוש אותה רק רגעים ספורים לפני כן.
‏היינו ברכב ונסענו לרויאל לודג' ‏לארוחת צוהריים,
‏והוא אמר, "סבתא שלי פה, ‏היא תבוא אחרי הכנסייה",
‏ונסענו ברכב והוא אמר, ‏"את יודעת איך לקוד קידה, נכון?"
‏וחשבתי שזאת בדיחה.
‏איך מסבירים את זה לאנשים?
‏איך מסבירים שאתה קד קידה לסבתא שלך,
‏ושצריך לקוד לה קידה, ‏במיוחד לאמריקנית. זה מוזר.
‏- שער לונג ווק -
‏עכשיו התחלתי להבין שזה עניין רציני.
‏אמריקנים יבינו את זה.
‏יש לנו "מדיבל טיימס", ‏ארוחת ערב וקרב אבירים.
‏זה היה ככה. קדתי קידה כאילו אני…
‏נעים להכיר, הוד מלכותך.
‏זה היה בסדר?
‏זה היה כל כך אינטנסיבי.
‏וכשהיא הלכה, יוג'יני וג'ק ופרגי אמרו,
‏"היית מעולה!"
‏"תודה." לא ידעתי מה עשיתי.
‏אני זוכר שהמשפחה שלי פגשה אותה לראשונה ‏והתרשמה להדהים.
‏חלקם לא ידעו מה לעשות עם עצמם,
‏אז אני חושב שהם הופתעו.
‏הם הופתעו שג'ינג'י ‏יכול להשיג כזאת אישה יפהפייה
‏וכזאת אישה חכמה.
‏אבל העובדה שיצאתי עם אישה אמריקנית
‏כנראה שיבשה להם את כושר השיפוט ‏יותר מכל דבר אחר בהתחלה.
‏"היא שחקנית אמריקנית, זה לא יחזיק מעמד."
‏העובדה שאני שחקנית ‏הייתה הבעיה הכי גדולה, כמה שזה מוזר.
‏הייתה לזה תדמית חזקה
‏מבחינת הבריטים. הוליווד ו…
‏היה להם קל מאוד להכניס את זה לתבנית.
‏היי. ‏-היי.
‏- "הכי דומה לאהבה" - 2005 ‏תפקיד: "בחורה חתיכה" -
‏היי. אני ג'יטר. ‏-היי.
‏הכרתי את מייגן ב-2007.
‏בשלב הזה היא כבר לוהקה לכמה סרטים.
‏התקשר אליי אחד הבכירים
‏ב"פוקס" והוא אמר, "ליהקנו מישהי
‏והיא מדהימה והיא צריכה סוכן ‏ואנחנו אוהבים אותך
‏וכדאי שתכיר אותה." אמרתי, "נהדר."
‏היא הייתה צריכה להיכנס ולהכיר ‏ולעשות אודישן ולהתחיל מאפס.
‏- הוליווד -
‏אבל קשה מאוד מבחינת הביטחון העצמי
‏להיות שחקנית באודישנים, ‏במיוחד כשאת לא מתאימה לאף משבצת.
‏- מייגן מרקל -
‏לא ידעתי שהיא ממוצא מעורב.
‏חשבתי שהיא בחורה שזופה ומנומשת מקליפורניה.
‏ואני לא זוכר מתי גיליתי שהיא ממוצא מעורב,
‏ואני חושב שברגע שגיליתי, ‏שלחתי אותה לתפקידים שחורים,
‏אבל לפעמים המלצתי עליה לפקידים האלה ‏והמלהקים היו אומרים, "מה זאת אומרת?"
‏אז הייתי אומר, "היא ממוצא מעורב, ‏אימא שלה שחורה."
‏והיו אומרים, "היא לא נראית ככה."
‏כשאת שומעת "לא" כל הזמן,
‏את אומרת, "מה רע בי? ‏אני לא מספיק טובה לזה או לזה או לזה."
‏זה מעורר בי את אותה תחושה ‏שהייתה לי בילדות,
‏"איפה אני משתלבת?"
‏היא עשתה אודישנים
‏והתקרבה לתפקידים אבל לא קיבלה אותם.
‏כל כך נדהמתי והתגאיתי בה
‏שהיא נופלת וקמה.
‏היא פשוט המשיכה.
‏- אולפני יוניברסל -
‏רק רציתי להשתתף בתוכנית טלוויזיה ‏בצורה עקבית לטווח ארוך.
‏- פרמאונט -
‏היא לא ויתרה, וזה היה מדהים,
‏שהיא לא נכנעה,
‏ובסופו של דבר היקום אמר "כן".
‏מייק רוס?
‏היי. אני רייצ'ל זיין. ‏אני אעביר לך אוריינטציה.
‏וואו. את יפה.
‏יופי. התחלת איתי. ‏אפשר להבהיר כבר מעכשיו שאני לא מעוניינת.
‏תמיד אהבתי את התמונה הזאת.
‏גם אני.
‏רייצ'ל זיין הייתה באמת במובנים מסוימים ‏הייצוג הראשון שראיתי
‏למישהי שמזוהה כאישה ממוצא מעורב.
‏ראו את המשפחה שלה ואיך זה השתלב.
‏הייתי ילדה.
‏רוב הילדים מרפים מדברים.
‏וברגע שהם ידעו מי היא, ‏ייזקף לזכותם שהם שילבו את זה בתסריט.
‏היא פשוט הביאה קלילות,
‏ובשביל במאי היא כזאת שחקנית פשוטה
‏כי היא תמיד טבעית, אבל בוטחת לחלוטין.
‏היא לא חשבה על זה יותר מדי, ‏היא פשוט עשתה את זה,
‏ואני חושבת שזה הרגיע הרבה אנשים.
‏היי. ברוכים הבאים לפספוסים של Suits. ‏עונה חמישית.
‏כל השחקנים ממש אהבו זה את זה,
‏וזה היה הדבק של חלק גדול ‏ממערכות היחסים שלהם.
‏פספוסים.
‏אני חושבת שהיא אהבה להיות חלק ממשהו,
‏אבל אני לא חושבת שהמשחק ‏היה האהבה האמיתית שלה.
‏נראה שהיא שופעת רעיונות.
‏ככה הייתי מתארת אותה בתקופה ההיא.
‏אני חושבת שהיא הייתה בדרך ‏לעשות דברים גדולים יותר.
‏אנחנו בבוורלי הילס, ואנחנו עומדים לעבור
‏ליד מלון הבוורלי הילטון, ‏שם אפגש ביום ראשון עם אנשי נורתווסטרן.
‏בנורתווסטרן עשיתי תואר דו-חוגי ‏בתיאטרון וביחסים בינלאומיים,
‏ואהבתי לכתוב. והחוג המשני שלי היה ספרות.
‏אז היא גם חכמה.
‏אכפת לה מהצורה שהעולם פועל.
‏אלוהים!
‏אף פעם לא הייתי טיפוס שעושה רק דבר אחד.
‏אני מניחה שככה נולד האתר שלי.
‏- הטיג -
‏כשהיא תיארה לי אותו לראשונה,
‏היא אמרה, "זו החברה הכי טובה שלך ‏מספרת לך על כל הדברים הכיפיים
‏שהיית רוצה לדעת עליהם במקום אחד."
‏הייתה אופנה, היו המון אוכל וטיולים. ‏היו כל הדברים שאהבתי.
‏והטיג לא היה רק תחביב.
‏הוא נהיה עסק ממש מצליח.
‏תמיד אמרתי לה, "אני חושבת שאת מפיקה.
‏אני חושבת שאת מפיקה. ‏אני חושבת שאת אקטיביסטית."
‏- הקפיצה מפוליטיקה למשחק -
‏כתבתי טורים על הערך העצמי
‏ועל מוצא מעורב והתנדבות.
‏כשהשתתפתי ב-Suits, ‏בהפוגה הייתי נוסעת להודו.
‏נסעתי לרואנדה והתנדבתי שם.
‏זה מה שהלהיב אותי.
‏לא חיפשתי את סרט האינדי הנהדר
‏שישיג לי אוסקר. לא.
‏רק רציתי ללכת להתנדב.
‏- ארגון האו"ם לקידום נשים -
‏גבירותיי ורבותיי הנכבדים, יש לי כבוד עצום
‏להיות הנציגה של ארגון האו"ם לקידום נשים ‏למנהיגות והשתתפות פוליטית.
‏אני גאה להיות אישה ופמיניסטית.
‏היא שואבת כוח משירות לציבור, ‏ואני חושבת שגם הארי כזה,
‏וזה נדיר.
‏ברוכים הבאים ותודה לכולכם שבאתם, באמת.
‏אנחנו אסירי תודה.
‏חלק גדול ממה שחיבר ביני לבין הארי
‏בתקופת החיזור הוא שיש לנו ‏כל כך הרבה תחומי עניין מקבילים,
‏אפילו שהעולמות והחיים שלנו ‏היו כל כך שונים.
‏מבחינתנו יש חשיבות רבה
‏לרעיון ההגינות, הגינות גזעית,
‏הגינות מגדרית ובמובן הזה הגינות חיסונית,
‏שיהיה לנו המידע שאנחנו צריכים
‏כדי לתרום יותר למטרה הגדולה הזאת.
‏מבחינתי התאהבתי בה לחלוטין,
‏כי הלב שלי אמר לי
‏שאהיה איתה בשארית חיי,
‏וכשהכרתי אותה עוד יותר,
‏הראש שלי אמר לי, "היא פשוט מושלמת לתפקיד."
‏בכל הנוגע למייגן,
‏אני מניח שמצאתי מחט בערמת שחת.
‏ספרו לי על הצעת הנישואים, בבקשה.
‏אתה מסתכל עליי? ספר אתה.
‏- נובמבר 2017 -
‏רציתי לעשות את זה קודם ‏כי הייתי צריך לבקש רשות מסבתא שלי.
‏לא יכולתי לעשות את זה מחוץ לבריטניה.
‏מזגתי שמפניה בזמן שהיא הכינה עוף,
‏וזה קצת הסגיר את זה.
‏"אתה לא שותה שמפניה. לכבוד מה?"
‏אמרתי, "לא יודע. היא הייתה פה, שיהיה."
‏זה היה בקבוק מגנום.
‏לא ידעתי שהיא תגיד כן,
‏אבל היא כבר העבירה את גאי, ‏אז גאי היה בן ערובה.
‏הכלב שלי, כן.
‏היו לו קביים, אז הוא לא היה מסוגל לברוח.
‏היינו בגינה, מתחת לדירות הצוות.
‏קניתי 15 נרות אלקטרוניים.
‏אלוהים, ג'ס. זה קורה.
‏אלוהים.
‏הוא אמר לי לא להציץ.
‏אלוהים. ‏-באיזו תנוחה היית?
‏כלב מביט מטה.
‏מצחיק. זה ממש מחוכם. ‏-מצחיק?
‏רואה? הוא מצחיק.
‏ברור שכרעתי ברך.
‏ברור.
‏הוא כרגע ברך ואמרתי, "יש!" ‏הייתי מאושרת והתרגשתי.
‏אמרתי, "אנחנו עושים את זה."
‏- ערב האירוסים -
‏הם היו כל כך מאושרים,
‏והם התכוונו לשמור על זה בסוד ‏כי ההכרזה נקבעה לכמה שבועות אחר כך.
‏עשינו מסיבת אירוסים קטנה,
‏וכולם לבשו פיג'מות של חיות,
‏ומג והארי לבשו ‏פיג'מות תואמות של פינגווינים,
‏כי פינגווינים נשארים יחד כל החיים, ‏והם היו כל כך מתוקים
‏והיה לנו כל כך כיף.
‏היא הרגישה שהם יכולים לכבוש את העולם.
‏מבזק מלכותי.
‏הנסיך הארי התארס רשמית ‏לשחקנית האמריקנית מייגן מרקל.
‏ההכרזה באה אחרי שבועות של ספקולציות.
‏הרבה אנשים מתרגשים מאוד ‏שהיא תביא ניצוץ מרענן, אפשר לומר,
‏למשפחת המלוכה, וזה נתפס כחדשות טובות.
‏אין לי מילים מרוב התרגשות. כל העולם מתרגש.
‏זה מראה עד כמה הקשר לאוכלוסייה הכללית
‏מתחזק במשפחת המלוכה.
‏בהרמת יד, כולן יודעות
‏מי זו מייגן מרקל? ‏-כן.
‏אני חושבת שזה יביא קצת שינוי,
‏כי יש אנשים ממש גזענים על רקע צבע העור,
‏וכיוון שמייגן מרקל מצטרפת למשפחת המלוכה,
‏אני חושבת שזה עשוי לשנות את דעתם.
‏הנישואים של הארי ומייגן,
‏מבחינת הרבה בני מיעוטים ‏והקהילה השחורה בבריטניה,
‏ייתכן שבפעם הראשונה, ‏הרבה אנשים הרגישו שרואים אותם.
‏- מייגן מרקל תעשה היסטוריה -
‏- אישה לא לבנה מככבת באגדה אמיתית -
‏בדומה לרבים אחרים, ‏הרבה בריטים שחורים שאני מכיר נסחפו
‏ברומנטיקה ובפלא של הרגע הזה.
‏רציתי שזה יצליח, ‏והמון אנשים רצו שזה יצליח.
‏-למה אני חושש מהאירוסים? -
‏אבל האגדה הזאת מתרחשת
‏באומה שמתקיים בה דיון די רעיל ‏לגבי האיחוד האירופי.
‏- ברקזיט עכשיו -
‏זו הזדמנות של פעם בחיים.
‏אנחנו חייבים להחזיר לעצמנו ‏את השליטה במדינה הזאת.
‏אתם שומעים אותי מאחור? ‏-כן!
‏הגירה היא הנושא מספר אחת.
‏אנשים כועסים מאוד, הם אומללים מאוד.
‏- רוצים את המדינה שלנו בחזרה -
‏אם מסתכלים בדיעבד ‏על הרשתות החברתיות באותה תקופה,
‏הגירה הייתה בלב הדיונים האלה,
‏ולעיתים קרובות מאוד במדינה הזאת ‏הגירה היא מילת צופן שפירושה גזע.
‏כולם צריכים לחשוש מהגירה בלתי חוקית.
‏לא ידוע מי האנשים האלה.
‏תחזור לאפריקה!
‏תחזירו אותם הביתה.
‏- טירוף של שנאה: ‏איך להבין את גזענות הברקזיט -
‏אז בדו"ח הנציבות האירופית ב-2016, ‏בדיוק התקופה
‏שבה מערכת היחסים שלנו התפרסמה,
‏הזהירו שאם הממשלה לא תעשה משהו
‏או אם התקשורת לא תתאפס על עצמה,
‏מלחמת תרבות שכבר התקיימה
‏תגדל לממדי ענק ותהווה בעיה אמיתית.
‏- ליבוי דעות קדומות -
‏- ברקזיט: עלייה בתקיפות גזעניות ‏לאחר משאל העם לגבי האיחוד האירופי -
‏זו הייתה סערה מושלמת
‏שנתנה תוקף לג'ינגואיזם ולאומנות,
‏ונתנה לאנשים שיש להם השקפת עולם איומה
‏קצת יותר כוח וביטחון
‏להגיד את מה שהם רוצים להגיד, ‏לעשות את מה שהם רוצים להגיד.
‏- פליטים אנסים לא רצויים -
‏אז זה היה רגע שאינו מבשר טובות
‏שבו בריטניה ניסתה להגשים סיפור מהאגדות ‏עם נסיכה מהאגדות
‏במדינה מודרנית ומגוונת.
‏- ההכרזה על האירוסים המלכותיים ‏עשרים ושבעה בנובמבר 2017 -
‏צפית בזה קצת במתח.
‏האם הצהובונים ישלטו בעצמם?
‏האם הארמון ישכנע את הצהובונים לשלוט בעצמם?
‏האם אנחנו כאומה נצליח להיגמל ‏מהרצון לפלוש לחייהם
‏של בני משפחת המלוכה בצורה ממש לא סבירה?
‏מזל טוב מכולנו. איך אתם מרגישים?
‏כן, מתרגשים.
‏מאושרים. גם שמחים מאוד שלא יורד גשם.
‏מייגן, איך את מרגישה היום?
‏מאושרת, תודה.
‏בשלב הזה עדיין ממש האמנתי למה שאמרו לי,
‏שזה יעבור, שזה ישתפר.
‏הם עושים את זה ממש בהתחלה.
‏ההבטחה הזאת שאחרי הנישואים, ‏"אל תדאגי, זה ישתפר,
‏ברגע שיתרגלו אלייך זה ישתפר,
‏בטח שזה ישתפר",
‏אבל למען האמת, ‏לא משנה כמה השתדלתי, כמה טובה הייתי,
‏לא משנה מה עשיתי…
‏הם בכל זאת התכוונו למצוא דרך
‏לרסק אותי.
‏תרגום כתוביות: דניאל שרמן