TOTO JE PŘÍBĚH HARRYHO A MEGHAN, DOPLNĚNÝ O ZÁZNAMY Z DOSUD NEZVEŘEJNĚNÉHO
OSOBNÍHO ARCHIVU. VEŠKERÉ ROZHOVORY BYLY POŘÍZENY DO SRPNA 2022.
ČLENOVÉ KRÁLOVSKÉ RODINY SE K OBSAHU TOHOTO POŘADU ODMÍTLI VYJÁDŘIT.
Prosím pozor! Poslední výzva pro cestující letu 91…
ODLETY
Ahoj. Takže je úter… Středa.
Středa, nevím kolikátého března.
Právě jsme dokončili dvoutýdenní…
Naši poslední akci v rámci povinností královské rodiny.
Je vážně těžké se teď ohlížet a ptát se: „Co se proboha stalo?
Proč to zašlo až sem?“
…Británie je dnes ráno v šoku…
…dramatické a šokující prohlášení prince Harryho a Meghan Markle…
...oznámili, že se vzdávají svých královských povinností...
Princ Harry je zjevně, cituji: „na cestě k sebedestrukci“.
VANCOUVER ISLAND, KANADA
Harry je v Londýně a já tady…
Ani nevím, kde začít.
-Thank you. -Thanks.
Mou prací je zajistit bezpečí mé rodině.
K FIRMĚ SE OBRACÍ ZÁDY
Ve své podstatě se do toho narodili,
do toho všeho, co k tomu patří, ale ta míra…
nenávisti, která se za poslední tři roky rozdmýchala hlavně vůči mé ženě
a mému synovi.
Hazi, je venku máma s Archiem?
Mám zkrátka obavy o bezpečí mé rodiny.
Zastav.
Jen bych se hrozně moc chtěla…
dostat na druhou stranu toho všeho.
Nevím, co víc k tomu říct.
Jde o povinnost a službu a já cítím, že jako člen této rodiny
je mou povinností odhalit zneužívání
a korupci, která se odehrává v našich médiích.
Bohužel proto, že to odmítáme tolerovat, nás ničí.
Nejde jen o náš příběh.
Vždycky to bylo nad naše síly.
-…nepředstavuje stanovisko Londýna… -…opět převzít kontrolu nad touto zemí…
Nikdo nezná celou pravdu.
My ji známe.
Celou pravdu zná instituce
i naše média, protože jsou toho součástí.
A já myslím, že kdokoli jiný by v mé situaci udělal přesně to samé.
HARRY A MEGHAN
Proč jen jsem tak nervózní?
Chtěla bych začít jednou malou ukázkou.
Myslím, že tohle ještě neznáte.
A tak mě napadlo, že se o to s vámi podělím.
Děkujeme, že nás sledujete. Děkujeme i tobě, Meghan.
Těšíš se, že teď budeš víc sledovat The South?
Ano.
- Pamatuješ si to? - Ne.
Písnička, která tě nakopne.
Bože, poslouchala jsem ji zrovna, než jsem sem šla!
Je to písnička od Niny Simone
a jmenuje se „How it feels to be free“.
- Tu neznám. - Je vážně dobrá.
- Miluju ji. - Tak jo, najdu si ji.
Nejurputnější ženská televizní postava?
Koho jsem řekla? Olivia Pope?
Olivia Pope.
Princ William, nebo princ Harry?
Já nevím.
Harry.
Harry? Jasně.
- Jasně. - Jasně. Já ne…
Který to byl rok?
Říjen 2015.
- Říjen 2015? - Ani ne rok.
- Než jsme se potkali? Promiň, zlato. - Ani ne…
- Samozřejmě že ty. - Dobře.
Tohle opět ukazuje, jak málo jsi věděla.
A podívej, jak daleko jsme došli.
MONTECITO, KALIFORNIE 2021
Podívej se na to. Jak bys to popsal, Archie?
Je to nádherný.
Je tady krásně, že?
Archie, ty si to ale užíváš.
Je to velký příběh lásky.
A nejšílenější na tom je… Že teprve teď začal.
Ona obětovala všechno, co kdy poznala, svobodu, kterou měla,
aby vstoupila do mého světa.
A krátce nato jsem já obětoval všechno, co jsem poznal,
a vstoupil do jejího světa.
Je tu Noah?
Dobré ráno.
Proč jste chtěli natočit tenhle dokument?
Nebudu říkat, že je to příjemné,
ale když cítíte, že lidé tak dlouho vůbec netuší, kdo jste,
je báječné mít příležitost
nechat lidi nahlédnout do toho, co se stalo, a ukázat jim, kdo jsme.
Náš přítel nám poradil, abychom zdokumentovali sami sebe v tomto období.
Kvůli všem těm dezinformacím, především o nás
a našem odchodu, to vypadalo jako rozumný nápad.
Jestli je to první videodeník? Já nevím.
Pořád o tom mluvíme, protože víme,
že teď to možná smysl nedává, ale jednoho dne bude.
Takže jsme tady, je pátek, já nevím, asi 17. dubna…
Podívej se na ten sníh.
Snažíme se chránit naše děti, jak nejlépe dovedeme,
a zároveň chápat roli, kterou hrají
v této skutečně historické rodině.
Jako táta a jako rodič si myslím, že nedílnou součástí toho je souhlas.
Že když máte děti, měli byste mít možnost souhlasit
s tím, co sdílíte.
Obě děti jsou dole.
Je chladný večer.
A já stříhám růže.
Posledních šest let mého života o našem příběhu píšou knihy
lidé, které neznám.
Nedává větší smysl slyšet náš příběh od nás?
LONDÝN ČERVENEC 2016
S Meghan jsme se poznali v červenci 2016.
Těsně než jsme se poznali, dotočili jsme další řadu Kravaťáků.
Několik měsíců jsem byla single.
Řekla jsem si: „Budeme cestovat.
Pojďte, holky. Jdeme na to.“
Na léto 2016 měla naplánovaných několik cest,
chtěla si užívat svobody.
Vážně jsem byla odhodlaná být single,
chtěla jsem si užívat s holkami.
Plánovala si čistě holčičí léto,
chtěla procestovat Evropu.
Měla jsem kariéru, svůj život…
Měla jsem svou cestu.
A pak přišel Harry.
On doslova… Dá se říct, že to byl zvrat.
S Meghan jsme se poznali přes Instagram.
Scrolloval jsem ve feedu a někdo z přátel
tam měl jejich společné video ze Snapchatu a…
Bože. Nebylo to to s těma psíma ušima…
- …měla tam psí uši a… - Tak takhle mě viděl.
Říkal jsem si: „Kdo to je?“
To je absurdní.
V PONDĚLÍ BUDE SRANDA…
A pak mi poslala e-mail: „Vím, žes říkala, že jsi single,…
ptal se mě na tebe kamarád, možná bys ho chtěla poznat.“
Ptala jsem se kdo, a ona: „Princ Haz.“ „To je kdo?“
KDO JE PRINC HAZ?
Chtěla jsem vidět jeho feed.
Takže tak. Jestli jsem ho googlila? Ne.
Ale já… Bylo to jako domácí úkol.
Jaký je, poznáš z jeho feedu,
ne z toho, co se o něm říká,
ale z toho, co o sobě prozradí.
To pro mě byl ten nejlepší ukazatel.
Procházela jsem si to a měl tam krásné fotky.
Týkaly se životního prostředí a doby, co strávil v Africe…
Pak jsme si vyměnili čísla. Byli jsme neustále v kontaktu
a já si říkal: „Bože!“
Byla jsem v Londýně, šla jsem na Wimbledon.
Seděly jsme v lóži hráčů,
která je na Wimbledonu úhlopříčně od královské lóže.
Bavily jsme se o různých lidech, kteří by připadali v úvahu.
Vzpomínám si, že jsem v první řadě zahlédla jednoho úžasného herce.
Tak jí povídám: „Hej, a co tenhle?“
A myslím, že druhého dne
jsem zjistila, že šla na rande s Harrym.
Meghan mi z Londýna napsala:
„Silver, tomu nebudeš věřit.“
V podstatě mi řekla, že s ním jde na rande,
a přišlo nám to hrozně vtipné.
Říkaly jsme si: „V jakém světě by se tohle mohlo stát?“
H: TAK CO, CO BUDEŠ DĚLAT ZÍTRA VEČER?
DOUFÁM, ŽE SE DOBŘE BAVÍŠ!
M: VRACÍM SE DO SOHO. ZÍTRA V 8 JDU NA VEČEŘI,
ALE NA DRINK BYCH ZAŠLA. ŠLO BY TO? TŘEBA V 6?
H: JASNĚ!
Sešli jsme se v klubu na 76 Dean Street.
Přišel jsi pozdě.
Nechápala jsem, proč by chodil pozdě.
Ale pořád mi psal: „Jsem v dopravní zácpě. Promiň.“
Panikařil jsem. Úplně jsem vyšiloval. Potil jsem se.
Neznala jsem ho.
Říkala jsem si: „Tak takový on je? Jasně.
Tak takhle teda ne.
- Nebudu tu sedět…“ - Jak jsi to myslela?
Že jsi jeden z těch kluků, co mají tak velké ego,
že nebude… že každá holka by na tebe čekala půl hodiny.
Na to jsem nebyla zvědavá.
A já pak vešel…
- upocený, rudý… - Byl jsi tak sladký.
A ona: „Ne, to ne… To nemůže být…“
Tohle nejsi ty.
- Promiň. - Opravdu
jsi byl v rozpacích a přišel jsi pozdě a…
Byla s ním hrozná… legrace.
Bylo to osvěžující a vtipné.
A to bylo ono, byli jsme oba dětinští.
Asi hodinu jsme si skvěle povídali.
Po hodině jsem odešla
a řekla mu, že mám jiné plány.
Ještě ten večer jsem mu zavolala
a řekla mu, že pozítří odjíždím.
„Nezajdeme zítra na večeři?“
Určitě mu to přišlo hrozně troufalé a americké.
Vlastně mi řekl, že je to troufalé a americké.
Druhý den jsme si na tom samém místě dali večeři.
Přišla pozdě.
Co že jsem?
Přišla jsi pozdě.
- Já přišla pozdě? - Jo.
Vzpomínáš? Přiběhla jsi přímo ze sprchy.
- Z Wimbledonu. - Jo. No vidíš.
- Jo. - Ale ne o půl hodiny.
- Ne. Asi tak pět… - Jen pár minut.
- Ale byla jsi dost nervózní. - Nerada chodím pozdě.
Vrátila jsem se z Wimbledonu a…
Člověk se musí hodit do gala… Chtěla jsem jít domů a dát si sprchu,
abych až přiběhnu, vypadala víc jako já.
Mohla jsi přijít, jak pozdě jsi chtěla. Já se ani nepohnul.
Chtěl jsem tě zase vidět.
Vyfotili jsme se. Chtěli jsme zachytit ten pocit,
kdy sedíme v té malé restauraci a říkáme si: „Božíčku,
tak my to zkusíme.“
Tehdy mi to došlo. Říkal jsem si:
„Tahle dívka… tahle žena je úžasná,
má všechno, co hledám.
A cítí se se mnou dobře a uvolněně.“
Evidentně měl seznam toho, co hledá.
To nerozvádějme.
Obsáhlý seznam.
Pár věcí z toho seznamu?
- To neřeknu. - Dobře.
Dobrý pokus.
Tohle je ten seznam.
Dobrá odpověď.
Potom mi napsala
a bylo to něco jako: „Silver, jsem do něj blázen.“
Hned po tom, co se poznali, jsme s mou ženou a s ním byli na večeři
a on tam seděl, podíval se na nás a řekl: „Poznal jsem jednu dívku.
Sotva jsme se poznali, ale myslím, že je to ta pravá.“
Hned bylo jasné, že to jsou oči někoho, kdo se zamiloval.
Oběma jim bylo velmi rychle jasné,
že chtějí, aby z toho něco bylo, a že musí na něco přijít.
Byla v euforii. Ale taky se snažila žít každým okamžikem.
Chtěla ho poznat takového, jaký je.
Ne takového, jak ho popisovala veřejnost.
Myslím, že většina členů rodiny, evidentně hlavně mužů,
cítí jakési pokušení nebo nutkání vzít si někoho,
kdo zapadne do škatulky,
a ne toho, kdo jim je předurčen.
Je rozdíl, jestli se rozhodujete hlavou, nebo srdcem.
A moje máma se většinou, ne-li vždycky, rozhodovala srdcem.
A já jsem synem své matky.
Dnes odpoledne čekají novináři a lidé z celého světa na to,
aby pogratulovali princezně Dianě,
která povila svého druhého potomka.
Je to chlapec.
Princezna Diana s princem Charlesem po svém boku
v sobotu porodila jejich druhého syna,
modrookého chlapce o váze 3,57 kilo, jenž je třetím v následnictví na britský trůn.
Přes 200 lidí, z nichž někteří čekali před nemocnicí celý den,
radostně přivítalo prince Charlese, avšak princeznu Dianu osobně pozdravit nemohli.
Všichni vypadají velmi šťastně.
Mnohokrát vám děkuji. Nemohu mít větší radost.
Nejradši bych ho pomuchlal.
Všichni jsou v sedmém nebi.
Mám z lady Diany ohromnou radost.
Je mu teprve 42 hodin a už přivádí dámy k šílenství.
Své první veřejné vystoupení absolvoval princ Harry v konzervativní bílé dečce.
Jestli si pamatuji ten moment, kdy mi došlo, že je moje rodina jiná?
Ne, myslím, že je to postupné.
Nebylo to tak, že bychom všichni seděli ve třídě
a moje babička tam stála s hůlkou a brýlemi na nose a řekla:
„Takže takové to je, když jste členy královské rodiny.“
Tak to není.
Před bohoslužbou se na hradě shromáždila nejužší rodina
a princ z Walesu měl dostatek času
vysvětlit historii slavnostního roucha…
Princ Harry se chová výtečně.
- Harry! - Buď potichu.
Harry, nestůj mi na noze.
William je typický tříletý hoch… Velmi nadšený,
kdežto Harry je spíš tišší a jen se dívá.
- Cože, hlasitěji? - Hlasitěji.
Rozhodně je úplně jiný.
- Možná někde… - Tak jdeme na to.
Chceš, aby byl tamhle.
Ale všechny nemůžete řídit pořád.
Harry!
Mladý pianista potřebuje od otce navést, kam se dívat.
Harry.
Vzpomínám si, že mé dětství
bylo plné smíchu, štěstí a dobrodružství.
Ve svých představách už děti vyrazily hasit požár.
Hoří!
Nemám moc raných vzpomínek na svou mámu.
Skoro jako bych je v sobě nějak vnitřně potlačil.
Ale vždycky si budu pamatovat ten její drzý smích.
Říkám: „Můžeš se dostat do potíží, ale nenech se chytit.“
Uvnitř budu vždycky ten drzoun.
Mladý princ si vyrobil papírový dalekohled,
a je odhodlán porazit novináře v jejich vlastní hře.
Většina mých vzpomínek se hemží paparazzii.
Jako většina britských rodin, tak i ta prince z Walesu míří v srpnu do Španělska.
Jejich prázdninovým strašákem jsou novináři z celého světa.
Každý rok přitahují celou armádu slídilů.
Málokdy se stane, že na nás na dovolené nevyskočí z křoví
někdo s foťákem.
V naší rodině, v rámci systému
se doporučuje nereagovat.
Nepřiživovat to.
Vždycky byl cítit tlak veřejnosti. Zajímalo je drama,
stres a taky slzy. Ty slzy chtěli vidět.
Vždycky jsem to viděl v mámině výrazu.
A tenkrát jsem si asi pomyslel: „Tak počkat. Co jsem zač?
Kdo jsem? Čeho jsem součástí?“
Členové královské rodiny jsou nejvýše postavenými osobnostmi v celé zemi.
Reprezentují všechno, co nějak souvisí s Velkou Británií.
Pro Brity je velmi těžké je nevidět,
jsou skoro součástí jejich širší rodiny.
Kdybyste se mě během mého dospívání zeptali, co pro mě znamená být Britkou,
co pro mě znamená instituce monarchie,
paláce, jednotliví členové a dějiny královské rodiny,
pak je to naprosto úzce propojeno se symboly tohoto národa.
Myslím, že je těžké přecenit kulturní význam
britské monarchie,
částečně proto, že je velice stará.
Existuje přes tisíc let.
KRÁLOVSKÁ RODINA VILÉM DOBYVATEL 1066–87
Tato dlouhověkost je znásobena
dlouhým životem samotné královny.
ALŽBĚTA II., 1926–2022
Nyní bude následovat vyvrcholení starodávného rituálu.
S korunou Anglie
provádí arcibiskup jednoduchý,
avšak nejvýznamnější část obřadu královniny korunovace.
Ať žije královna!
Prohlašuji před vámi všemi,
že celý svůj život zasvětím službě vám
a naší velké královské rodině,
k níž všichni patříme.
Královnou byla přes 70 let,
což z ní činí nejdéle vládnoucího panovníka v našich dějinách.
Teď je úplně jiná generace. S příchodem nové generace
ji lidé mohou začít zpochybňovat.
A to říkám já, který královskou rodinu, lidi, s nimiž pracuji,
zcela bezmezně obdivuji.
Ale když vyvinete tlak
a řeknete, že je to rodina vyvolená Bohem, vyvolená krví
a má vládnout této zemi
a ostatním zemím po celém světě,
spustíte tím složitou konverzaci.
A tak aby tato instituce přežila,
musí se modernizovat,
ale také potřebuje masovou podporu veřejnosti.
Jejich popularita se běžně pohybuje mezi 60 a 80 procenty.
Za takové hodnocení by politici dali všechno.
Ale aby přežili i v budoucnu,
musí si tu popularitu udržet.
Každý rok absolvují zhruba 2 000 až 3 000 královských návštěv.
A každá královská domácnost má svou tiskovou kancelář,
která královské rodině zajišťuje neustálou publicitu.
Nutno dodat, že neustálou dobrou publicitu.
V tomto ohledu je rodina závislá na britských médiích,
která mají i nadále zajišťovat její relevantnost
a udržet ji v myslích Britů i zbytku světa.
ŠVÝCARSKO 1995
Snad máte dost sil.
Princ William dnes vedl královské děti na focení, organizované úředníky paláce.
Princ Harry a princezna Beatrice pochodují za budoucím králem,
ale druhá dcera prince Andrewa, princezna Eugenie,
- postupuje poněkud pomaleji. - Musíš se vrátit.
Fotografové a kameramani fotili všechny čtyři děti společně.
Načež se prince Williama zeptali, jak ho bavilo lyžování.
Jo, bylo to fajn. Výborné. Bavilo mě to.
Paparazziové na nás tlačili, abychom se usmívali
a odpovídali na otázky novinářů.
Podívejte se prosím do tohoto foťáku.
Tady sem, ano?
…a je to.
A mně to bylo od začátku hrozně nepříjemné.
Můžete se na chvíli podívat?
Haló, podívejte se sem.
V pořádku, Eugenie?
Všechno v pořádku, Beatrice?
Můžeme teď trochu jinak?
Bylo utrpení nasadit si lyže, aby nám dali pokoj.
Teda někteří.
Někteří nás pronásledovali a fotili
nebo čekali, až dojde k nějaké nehodě
a teprve pak vytáhli foťáky.
Nikdy to nebylo fér a nefungovalo to.
Příběhy o britské královské rodině
poskytovaly skvělý materiál nejen v Británii, ale po celém světě.
Proto jsou fotografové neskutečně motivovaní
a snaží se získat neautorizované snímky členů královské rodiny,
protože je mohou prodat za desítky až tisíce dolarů.
Moje máma se snažila nás chránit a dařilo se jí to.
Brala to na sebe a sama se těm lidem postavila.
Promiňte.
Mohu vás jako rodič požádat, abyste respektoval prostor mých dětí?
Ano, jistě. To není vůbec žádný problém.
Vzala jsem sem děti na prázdniny.
- Jasně. - A vážně bychom ocenili prostor.
Rozumím, madam.
- Jsem si jistá, že… - Je možné vyfotit si…
- Ne. - …dnes odpoledne,
pak vás necháme na pokoji.
Kdybyste se přesunuli tamhle a lyžovali,
- dám vám pokoj. - Ne.
Dnes nás pronásledovalo už 15 fotografů.
- Já mezi nimi nebyl. - Ne, ale…
jako rodič chci své děti chránit. Děkuji.
Díky.
Myslím, že to prožívala,
bojovala s tím, žila ten život.
Cítila povinnost o tom mluvit…
Dnes večer v pořadu Panorama, princezna z Walesu.
…tak poskytla rozhovor v pořadu Panorama.
Všichni už asi víme, že ten rozhovor získali pomocí podvodu,
ale zároveň řekla pravdu o tom, co zažila.
Co říkáte na to, jak se k vám teď tisk chová?
BBC: PANORAMA. 20. LISTOPADU 1995
Dodnes mě ten zájem znepokojuje a ohromuje,
protože nejsem ráda v centru pozornosti.
Když vykonávám pracovní povinnosti,
chápu, že mě fotografují, když vystupuji z auta.
Ale fotí mě, i když vycházím ze dveří svého domu.
Nikdy nevím, kde se vynoří objektiv.
- Jo, já ji znám. - Dobře.
Mámu obtěžovali v době, kdy žila s mým tátou.
Po rozvodu dosáhlo obtěžování úplně jiné úrovně.
Buckinghamský palác s lítostí oznamuje,
že se princ a princezna z Walesu rozhodli žít odděleně.
K tomuto rozhodnutí dospěli přátelskou cestou
a oba se budou i nadále podílet na výchově svých dětí.
Všechno se změnilo, když jsme se rozešli.
Život pro mě začal být skutečně těžký.
Ve chvíli kdy se rozvedli, kdy opustila instituci, byla na všechno sama.
Možná byla jednou z nejvlivnějších a nejmocnějších žen světa,
ale byla tomu zcela vystavena.
Viděl jsem, zažil a dozvěděl jsem se spoustu věcí.
PEOPLE: SOUKROMÁ BITVA LADY DI
Bolest a utrpení žen, které se do této instituce provdaly.
TAJNÝ SMUTEK PRINCEZNY DI
LIFE & STYLE: PRINCEZNA V KRIZI
Pamatuji, že jsem přemýšlel, jak bych mohl někdy najít někoho,
kdo by byl ochoten a schopen
vydržet všechen ten nápor, spojený s tím, že je se mnou.
Všechny vztahy, které jsem měl, byly během pár týdnů nebo měsíců
propírány ve všech novinách,
rodiny těch dotyčných byly pronásledovány
a jejich život se obrátil vzhůru nohama.
Takže po jedné nebo dvou přítelkyních
ta třetí nebo čtvrtá řekne: „Tak počkat.
Nevím, jestli tohle chci.“
Takže když jsem poznal Meghan, děsil jsem se,
že ji média odeženou.
Ta samá média, která už ode mě odehnala tolik lidí.
Věděl jsem, že jediný způsob, jak by to mohlo fungovat,
je co nejdéle to držet v tajnosti.
Na začátku byl náš vztah takový střežený…
střežený poklad.
HAZ VOLÁ NA FACETIME
Od začátku to byl vztah na dálku.
Jen jsme si psali a volali přes Facetime,
mluvili jsme spolu hodiny a bylo to hrozně vzrušující,
což je zvláštní, protože to nebylo vzrušující tak…
jak by nejspíš lidi předpokládali.
Bylo to uvolněné a nenucené.
TOHLE TEĎ S TEBOU CHCI ZAŽÍT
A to jsme se sotva poznali.
Bylo to stejné jako u všech ostatních párů:
„Co rád jíš? Co rád vaříš? Jaké filmy se ti líbí?“
Poznával jsem Meghan čím dál lépe.
Říkal jsem si, že jsem se do ní fakt zamiloval.
- Ne! - Takže navzdory mému strachu
jsem otevřel své srdce a čekal, co se stane.
16. ZÁŘÍ 2020
Utrhli jsme se ze řetězu.
Utrhli jsme se.
Mám pocit, že děláme nějakou velkou rošťárnu.
Proboha. Lásko moje.
Meghan toho má hodně společného
s mojí mámou.
Je stejně laskavá, stejně empatická,
je stejně sebejistá.
Má v sobě taky takovou vřelost.
Kdo to je?
Beru to, že jsou na světě lidi, kteří v zásadě nesouhlasí s tím,
co jsem udělal a jak jsem to udělal,
ale věděl jsem, že musím udělat vše, co je v mých silách,
- abych svou rodinu ochránil. - Ahoj, babi.
Jo.
Zvlášť po tom, co se stalo mojí mámě.
Jo. To je tvoje babička Diana.
Nechtěl jsem, aby se historie opakovala.
31. SRPNA 1997
Diana, princezna z Walesu, zemřela při autonehodě v Paříži.
Podle některých zpráv
stíhali vůz, v němž jela princezna, paparazziové,
zřejmě proto, aby ji mohli vyfotografovat.
Miliony lidí po celém světě se snaží vyrovnat
s hroznou tragédií Dianiny předčasné smrti.
BYLA JSI VÝJIMEČNÁ, CHYBÍŠ NÁM.
Všichni vydavatelé a redaktoři,
kteří platili za snímky, jejichž pořizování
její osobu obtěžovalo a zneužívalo,
a podněcovali tak chamtivé a bezohledné jedince, aby v honbě
za Dianinou fotografií riskovali vše, dnes mají na rukou krev.
Když máma zemřela, očekávaly se od nás dvě role.
Tou první byli truchlící synové, kteří chtěli plakat a truchlit
a zpracovávat ten smutek, protože přišli o mámu.
A v té druhé roli jsme neměli dávat najevo emoce a měli jsme se potkávat s lidmi.
- Mockrát děkujeme. - Děkujeme.
- Harry, je mi to líto. - Mrzí mě to.
Williame.
Mockrát vám děkujeme.
Počkej. Ach bože.
Celá země nás s Williamem brala jako své děti.
Je mi to líto.
To, že čekali, že se se mnou a s Williamem setkají,
pro nás bylo hrozně těžké.
Vzpomínám si, když mi matka řekla o její smrti.
PŘÍTEL Z DĚTSTVÍ
A pak jsme všichni sledovali ten pohřeb
a jeho, jak kráčí za rakví.
MAMINCE
Tehdy ho člověk poprvé doopravdy poznal
nebo hlouběji pochopil, co je za tím snímkem či obrázkem
a měl pocit, že ho zná lépe než ostatní.
Harryho jsem poznal na Etonu, když nám bylo 13.
Bydleli jsme v sousedních pokojích,
takže jsme se mohli vyklonit z okna a povídat si, když se zhaslo.
Ale myslím, že v dětství nemáte jazyk na to,
abyste prováděli kontrolu duševního zdraví něčím složitějším,
než je třeba: „Jak se máš?“ „Dobře.“ Nebo…
A možná se od takové diskuze záměrně odvracíte,
protože je to takový emoční horký brambor.
Když nevíte, co správného říct,
nebude to spíš horší než lepší?
Když neřeknete nic,
aspoň to nezhoršíte.
Věřím, že s médii došlo k jisté dohodě,
že když bude Will a Harry ve škole, dají jim aspoň trochu pokoj.
Ale když jsme ten první den odcházeli, takový šrumec jsem ještě neviděl,
všude blikala světla a byl tam jeden novinář vedle druhého.
Harry!
Tehdy se všechno to, co se předtím dělo naší mámě,
začalo dít i nám.
Harry!
Od doby, co je princ Harry v Etonu, se jeho otec snaží
zajistit mu pokud možno co nejnormálnější život.
Ale toto je už potřetí od nástupu na Eton,
co se tento 14letý hoch objevil na titulních stránkách novin.
Ne všechny zprávy byly falešné,
ale byly typicky přehnané a překroucené.
Jde to s ním z kopce, bere drogy, pije, je venku do noci,
chodí do nočních klubů, tady má holku, tamhle taky.
Co se to děje?
VÝTRŽNÍK HARRY – ŽENY, CIGARETY A PITÍ
Je něco jiného přijmout to,
že v této rodině zastáváte nějakou pozici,
a proto budete předmětem určitého zájmu,
nebo to, že vás v autech na červenou pronásleduje houf paparazziů.
A pak vás honí po silnici pěšky, což se stalo
asi 30krát nebo 40krát, když jsem byl mladší.
Bylo to příliš.
Princ Harry se dostal do potyčky s fotografy,
když brzy ráno opouštěl noční klub.
Jen pár hodin po potyčce událost zaplnila titulní stránky.
Rozohnil se a křičel: „Tak už mi dejte pokoj!“
Všechno, co se dělo ve Spojeném království, bylo hrozně intenzivní.
Snažil jsem se vyvážit to, co jsem prožíval jako mladý kluk,
který se snažil vyrovnat se ztrátou své mámy,
bez přílišné podpory, pomoci nebo vedení.
Nebylo to správné. Nebylo to fér.
Harry přijel do Lesotha v roce 2004.
Na začátku to byl mladík, co přijel přímo z Etonu,
o němž ve velkém vycházely negativní články.
Neznal jsem toho hocha,
ale říkal jsem si: „Uvidíme, co s tím mladíkem zmůžeme.“
- Stáda se pasou na veřejných pozemcích. - Ano, na veřejných pozemcích.
Oťukávali jsme se,
zjišťovali jsme, jak spolu vzájemně vycházíme.
Když jsem poznal prince Seeisoa, byl úžasný.
Nasedli jsme na koně a jeli na jeho farmu.
Myslím, že sem přijel, protože si chtěl odpočinout
od toho velmi agresivního kolotoče.
Cítil jsem z něj vřelost a vstřícnost:
„Fajn, přijel jsem do Lesotha.
Možná o Lesothu nic nevím, ale jsem tu, abych o něm něco zjistil.
Nejsem tu, abych povídal.“
Okamžitě reagoval nejen na mě, ale na celou komunitu.
Viděl jsem, že Harry je úplně jako jeho matka.
Jak moc vás vaše matka inspiruje v tom, co tady děláte?
Hrozně moc. Moje i Seeisoova matka.
Obě naše matky jsou úzce spjaty s AIDS,
obzvlášť s dětskými sirotky.
Jeho matka zemřela krátce před tím, než jsem ho poznal.
S vědomím toho, že jsme oba přišli o mámu,
jsme brzy byli jako bratři.
Ahoj všichni.
Od té doby sem Harry jezdil skoro každý rok.
Bylo mi 18 a svým způsobem jsem nesl matčinu pochodeň.
Snažil jsem se udržovat její odkaz, chtěl jsem, aby byla hrdá.
…oficiálně otevírají princ Seeiso a princ Harry,
zakladatelé Sentebale.
Měl možnost přijít sem a být sám sebou.
Byl jsem svědkem toho, jak z chlapce vyrostl skutečný muž.
Dokonce jsme mu dali sesothské jméno.
Mahale, což znamená „válečník“.
Harry je válečník duchem,
je válečník povahou.
Lesotho mi dalo prostor a svobodu,
umožnilo mi dýchat a žít… a růst.
Někdy jsem jel do Afriky i na tři měsíce.
Botswana je země blízká mému srdci.
To, že tu trávím víc času než doma, dělá mému otci starosti.
Mám tam druhou rodinu. Přátele, kteří mě vychovali.
Vždycky to pro mě bylo něco výjimečného.
Proto bylo naprosto zásadní sdílet to s Meg.
TORONTO, LÉTO 2016
To léto
jsem si dávala pauzu od práce, ale měla jsem v plánu cestovat.
A kolegové mi řekli, abych v těch letních plánech nechala prostor pro spontánnost.
A když jsme pak plánovali, kdy se zase uvidíme,
řekl, že musí jet do Afriky, že tam má práci.
Řekl, že má týden volno. Já měla taky týden volno. Ten samý týden.
Tak se mě zeptal: „Chceš jet do Botswany?“
Řekla jsem, že si to promyslím. A jela jsem.
BOTSWANA. SRPEN 2016
Byl jsem ohromený, že řekla ano.
Žena, kterou jsem viděl teprve dvakrát.
Pojede do Botswany a pět dnů spolu budeme bydlet ve stanu.
Oba měli jet do Afriky a trávit tam spolu čas.
Tak řekl: „Buď to bude fungovat, nebo ne,
protože spolu budeme nonstop.“
Nastupuju do letadla a mířím do buše?
Cože? Co to dělám?
Co když si nesedneme
a ocitneme se spolu ve stanu uprostřed buše?
Byl to skok.
Ale myslím, že jí srdce říkalo, že to s ním musí absolvovat.
Tak jsem jela. Viděla jsem ho po měsíci.
Nejdřív to bylo hrozně divné. Říkala jsem si: „Dáme si pusu? Nebo…?“
Vzpomínám si, že mi dal kuřecí sendvič.
Proboha.
Nasedli jsme do Land Cruiseru a jeli.
Nejdřív jsme seděli vedle sebe,
pak jsme se chytli za ruce.
Dali jsme si pusu, mezi těmi hrboly,
a všechno bylo úplně normální a přirozené.
Museli jsme se poznat dřív, než se do toho vložil zbytek světa a média.
Bylo to všechno tak ohromující…
Byli jsme tam v tom našem malém stanu,
když jsme uprostřed noci uslyšeli takový šelest.
Viděla jsem stín a ptala se, co to je.
Bylo to, jako by slon přežvykoval listy přímo nad naším stanem.
Říkám: „Jsme v bezpečí? Je nad…“ A on: „V pohodě.
Slibuju, že tě ochráním.“
A já mu věřila.
Hodně jsi mi důvěřovala.
- To jo. - Ano.
Přišlo mi to tak správné a úplně normální.
Oba jsme mohli být naprosto sami sebou.
Nic nás nerozptylovalo. Vůbec tam nebyl signál.
Nebylo tam zrcadlo ani koupelna.
Žádné „jak vypadám?“.
Naštěstí jsme si fakt sedli.
NEW YORK. ZÁŘÍ 2016
Byl rok 2016. S Meghan jsme se sešly v New Yorku.
Zašly jsme si na čaj a šampaňské k Bergdorfu Goodmanovi.
Řekly jsme si, že se sejdeme v čajovně.
A ona začala: „No, já…
Asi jsem někoho potkala a zamilovala se.
Je to princ Harry.“ A já…
Cítila jsem, jak celé její tělo vibruje.
Máme z té chvíle fotku.
Křičela jsem, protože jsem viděla, že je to něco jiného.
Od okamžiku, co mi o něm řekla, bylo jasné,
že jsou zamilovaní
a že by pro sebe šli na konec světa.
Tou dobou jsme věděli, že jsme propojení,
že se přitahujeme.
Ale jak to vlastně bude fungovat v praxi?
Tenkrát jsem si říkala, jestli vůbec může létat.
Jestli ji bude moct navštěvovat. Jak to bude fungovat logisticky?
Myslím, že na to přišli.
Přišli na způsob, jak to bude fungovat.
Měla pravidlo dvou týdnů, což je velmi chytré.
Podle něj jsme se měli vídat každé dva týdny.
Říkal jsem si, jak to zvládnu s tím vším, co dělám.
Že ji nebudu moct tolik vídat.
Bylo mnohem jednodušší, abych jezdila já za ním.
Mohla jsem prostě letět komerční linkou a nepozorovaně se s ním vidět.
První měsíce, když se o nás nevědělo,
dávalo větší smysl, aby létala ona za mnou.
Takže mohla přijet a být se mnou v Kensingtonském paláci.
Mohli jsme jet autem do Windsoru
a projít se v Portmoru,
všechno to jsme mohli dělat spolu,
abychom se poznali,
aniž by nás někdo fotil a byla z toho senzace.
Všechno muselo být tak tajné,
že jsme se poznali o to rychleji.
Nebyly to námluvy všem na očích, byli jsme prostě jen spolu.
Dostat se přes policejní kontrolu do Kensingtonského paláce
bylo samo o sobě riskantní,
protože lidi mluví, že?
Není to o tom, komu věříte, ale o tom, komu věří oni.
Přesně tak to chodí.
Běžní příslušníci veřejnosti
si rádi myslí, že členové královské rodiny žijí neobyčejné životy plné výsad,
mají spousty sluhů a žijí v palácích
a že to mají velmi snadné.
Ani na okamžik s nimi nemohu souhlasit.
Podle mě žijí ve zlaté kleci.
Postrádají většinu svobod, které my ostatní bereme za samozřejmé.
Do své vlastní budoucnosti mohou zasahovat jen minimálně.
Formálně si nemohou svobodně zvolit náboženství.
Prvních šest v nástupnické linii
musí mít ke své vlastní svatbě svolení královny.
Nemohou si svobodně vybrat kariéru.
A moderní média jsou velmi vtíravá.
Když je řeč o královské rodině, neodmyslitelně k tomu patří
sdílení tajemství.
Větší nadpis.
KOMU SE DÁ VĚŘIT?
TAJEMSTVÍ V DOPISECH
Víc odhalující fotografie. Víc šokující příběh.
STRÁŽ PRODALA KONTAKTNÍ ÚDAJE
To všechno znamená byznys a reklamu.
Bulvární kultura je skutečně nemilosrdný byznys.
A vytváří skutečně nestabilní, paranoidní prostředí.
HACKEŘI SE 400KRÁT ZAMĚŘILI NA TELEFON WILLIAMOVA A HARRYHO ASISTENTA
V podstatě přemýšlí tak, že královské rodině umožňujeme existovat,
třebaže extravagantně,
pod podmínkou, že máme nárok na neustálé informace o jejich životech.
A myslím, že se to v královské rodině týká především žen.
Vzpomínám si, jak někdo řekl Meghan,
že jestli chce jít do Tate, jestli chce vidět Londýn,
měla by to udělat teď, protože se jí změní život.
Tajně jsme spolu chodili od července.
Byli jsme strachy bez sebe z toho, kdy se to provalí.
Harry se mě snažil připravit na to,
jaké to asi bude, na základě toho, co už zažil.
29. ŘÍJNA 2016
A pak mu jeho a bratrův tajemník komunikace, Jason Knauf,
zavolal a řekl mu, že tu informaci vyšťoural bulvár.
Řekl: „Jestli to vyjde zítra, tak si pojďme ještě dneska užít!“
Šli jsme spolu na halloweenskou party.
Mohli jsme se převléct, aby nás nepoznali.
- Já měl šátek a brýle. - Půjčil sis super kostým.
Půjčil jsem si skvělý kostým.
A říkali jsme si, že je to asi naše poslední šance jít jen tak ven…
- a bavit se. - Odjistit granát zábavy,
což jsme udělali.
Byli tam i jeho sestřenice Eugenie a její tehdejší přítel
Jack a můj kamarád Marcus.
Bylo to skvělé. Taková bláznivá zábava.
A pak…
Slyšíte to? To je zvuk lámání srdcí po celém světě.
Proslýchá se, že princ Harry chodí s herečkou Meghan Markle.
- Harry má přítelkyni… - …nejžádanější svobodný…
- …transatlantická aliance… - …Poznali se loni v létě…
Druhý den ráno to bylo neskutečné.
…princ a jeho americká láska…
Říkala jsem si, že to budu brát, jako když jsme byli v buši.
Všechno je to pro mě cizí,
ale budu věřit, že mě ochráníš
a provedeš mě tím.
- Sama sebe popisuje jako míšenku… - …přímo z Comptonu…
…z chudinské čtvrti…
Je úplně jiný typ,
jaký si příslušníci veřejnosti neumí v královské rodině představit.
Byl jsem naivní a nevěděl jsem, do čeho jdu.
Ale v říjnu 2016
se najednou všechno změnilo.
Meghan se zcela vymyká…
Odloudila od nás Harryho…
…jako by byla nějakou verzí antikrista…
MEGHAN A HARRY DĚKUJÍ
VŠEM, CO SE PODÍLÍ
Překlad titulků: Magda Bělková