‎ACEASTA E O RELATARE DIRECTĂ A POVEȘTII ‎LUI HARRY ȘI MEGHAN, SPUSĂ CU FILMĂRI
‎PERSONALE NEMAIVĂZUTE. TOATE INTERVIURILE ‎AU FOST FINALIZATE ÎN AUGUST 2022.
‎MEMBRII FAMILIEI REGALE AU REFUZAT ‎SĂ COMENTEZE CONȚINUTUL ACESTUI SERIAL.
‎Atenție! Acesta este ultimul apel ‎pentru zborul nouă-unu…
‎PLECĂRI
‎Salut! Deci, am ajuns aici mar… miercuri.
‎Miercuri, o zi din luna martie.
‎Doar ce-am terminat două săptămâni…
‎Ultimul stadiu de întâlniri regale.
‎E greu să privesc înapoi și-mi zic: ‎„Cum de s-a întâmplat asta?”
‎„Cum am ajuns aici?”
‎…să zicem că Marea Britanie ‎e în șoc de dimineață…
‎…un anunț șocant și dramatic ‎al Prințului Harry și a lui Meghan Markle…
‎…anunțând că se retrag ‎din îndatoririle regale…
‎Se pare că motto-ul Prințului Harry ‎este „mă duc spre auto-distrugere.”
‎INSULA VANCOUVER, CANADA
‎H e la Londra, iar eu aici…
‎Nici nu știu de unde să încep.
‎- Mulțumesc! ‎- Mersi!
‎Treaba mea ‎e să-mi țin familia în siguranță.
‎ÎNTORC SPATELE FIRMEI
‎Prin natura de a fi născut ‎în această lume,
‎prin tot cu ce vine la pachet ‎și nivelul de…
‎ură apărut în ultimii trei ani, ‎în special față de soția mea
‎și de fiul meu.
‎Haz, mama e afară cu Archie?
‎Sunt îngrijorat ‎pentru siguranța familiei mele.
‎Stai!
‎Vreau doar să…
‎să se termine cu toate astea.
‎Nici nu știu ce să mai zic.
‎Asta e despre datorie și serviciu, ‎și simt că, făcând parte din familia asta,
‎e de datoria mea să expun exploatarea
‎și mita din mass-media noastră.
‎Din nefericire, nu luptă pentru ceva, ‎ci ne distrug pe noi.
‎Asta nu e doar despre povestea noastră.
‎A fost mereu ‎ceva mai important decât noi doi.
‎- …nu asta reprezintă Londra… ‎- …preluați controlul acestei țări…
‎Nimeni nu știe tot adevărul.
‎Noi îl știm.
‎Instituția știe tot adevărul
‎și mass-media la fel, ‎fiindcă au fost implicați.
‎Cred că oricine ar fi fost ‎în situația mea, ar fi făcut la fel.
‎HARRY ȘI MEGHAN
‎Am emoții, de ce am emoții?
‎Vreau doar să încep cu acest moment.
‎Nu cred că ați mai făcut asta.
‎Și m-am gândit să vă arăt și vouă.
‎Mersi că ești alături de noi. ‎Mulțumesc mult, Meghan!
‎Abia aștepți să vezi mai mult ‎din The South?
‎Da.
‎- Îți amintești? ‎- Nu.
‎Melodia cu care te-ar agăța cineva.
‎Doamne, am ascultat-o înainte să plec!
‎E o melodie a lui Nina Simone,
‎numită „How it feels to be free.”
‎- Da? N-o știu. ‎- E foarte tare.
‎- O ador. ‎- O s-o caut sigur.
‎Cel mai puternic ‎personaj feminin de la TV?
‎Pe cine numesc? Pe Olivia Pope?
‎Olivia Pope.
‎Prințul William sau Prințul Harry?
‎Nu știu.
‎Harry.
‎Harry? Sigur.
‎- Desigur. ‎- Sigur. Eu nu…
‎Din ce an e filmarea?
‎E din octombrie 2015.
‎- Octombrie 2015? ‎- Mai puțin de un an.
‎- Înainte să ne întâlnim? Îmi pare rău. ‎- Mai puțin…
‎- Sigur că pe tine te aleg. ‎- Bine.
‎Arată din nou cât de puține știai.
‎Și uite ce departe am ajuns.
‎Ia te uită! Cum ai descrie asta, Archie?
‎Totul e superb.
‎E super, nu-i așa?
‎Archie, te distrezi.
‎Asta e o poveste grozavă de iubire.
‎Partea cea mai nebunească e… că povestea ‎asta de iubire abia începe.
‎A sacrificat tot ce știa, ‎libertatea pe care o avea,
‎ca să vină în lumea mea.
‎Apoi, curând, ‎eu am sacrificat tot ce știam
‎ca să intru în lumea ei.
‎Noah e acolo?
‎Bună dimineața!
‎De ce ați vrut să faceți acest documentar?
‎N-o să zic că îmi e ușor,
‎dar când vezi că oamenii habar nu au ‎cine ești de atâta timp,
‎e drăguț să ai oportunitatea
‎ca oamenii să vadă ce s-a întâmplat ‎și cine suntem noi.
‎Un prieten de-ai noștri ne-a sugerat ‎să ne documentăm perioada asta.
‎Cu toate informațiile eronate despre ‎ce se întâmpla, mai ales despre noi,
‎și cu plecarea, părea o idee foarte bună.
‎Ăsta e primul jurnal video? Nu știu.
‎Am discutat despre asta. ‎Am tot discutat fiindcă știm
‎că acum n-are sens, dar va avea într-o zi.
‎Suntem aici, vineri, nu știu, ‎în jur de 17 aprilie…
‎Uite ce zăpadă!
‎Chiar ne-am axat să ne protejăm copiii ‎cât de bine am putut
‎și să le înțelegem rolul
‎în această familie istorică.
‎Ca tată, și ca părinte, văd ‎consimțământul ca pe o parte cheie.
‎Ca, dacă ai copii, ar trebui ‎să-ți dai consimțământul
‎pentru ceea ce împărtășești.
‎Ambii bebeluși dorm.
‎E o seară rece.
‎Doar adun niște trandafiri.
‎În ultimii șase ani din viața mea ‎s-au scris cărți despre povestea noastră
‎de către oameni pe care nu-i cunosc.
‎N-are mai mult sens ‎să auziți povestea de la noi?
‎LONDRA, IULIE 2016
‎Eu și Meghan ne-am cunoscut în iulie 2016.
‎Chiar înainte să ne întâlnim, ‎începusem un alt sezon din „Suits.”
‎Atunci am fost singură câteva luni.
‎Mi-am zis: „Asta e. O să călătorim.
‎Haideți, fetelor! Să mergem!”
‎În vara lui 2016 a avut planificate ‎câteva călătorii
‎și avea să fie liberă.
‎Aveam intenția să fiu singură
‎și să mă distrez cu fetele.
‎Își plănuise vara ca fată single
‎și voia să se plimbe prin Europa.
‎Aveam o carieră, aveam o viață…
‎Aveam o cale.
‎Apoi a apărut H.
‎Cu el… totul a luat altă întorsătură.
‎Eu și Meghan ne-am cunoscut pe Instagram.
‎Verificam postările, iar o prietenă
‎avea o filmare cu ele două, ‎ca pe Snapchat…
‎Doamne! Aveam și urechile alea de cățel…
‎- …cu urechiușe și… ‎- Asta a văzut la mine.
‎Ăla a fost primul lucru. ‎Am zis: „Cine-i aia?”
‎E ridicol.
‎CĂTRE: M, SUBIECT: LUNI O SĂ FIE TARE. ‎FIE VORBA ÎNTRE NOI, MĂ GÂNDEAM…
‎Apoi mi-a trimis un e-mail: ‎„Știu că ai zis că ești singură și…
‎un prieten a întrebat despre tine ‎și poate ai vrea să-l cunoști.”
‎Am zis: „Cine e?” Ea a zis: ‎„Prințul Haz.” Eu: „Cine-i ăla?”
‎CINE E PRINȚUL HAZ?
‎Am cerut să-i văd postările.
‎Asta e chestia. Când oamenii zic: ‎„L-ai căutat pe Google?” „Nu.”
‎Dar… asta e tema ta. Te uiți
‎să vezi ce postează, să-ți faci o idee,
‎nu ce zic alții despre ei,
‎ci ce postează despre ei înșiși.”
‎A fost cel mai bun barometru pentru mine.
‎M-am uitat pe profil ‎și erau doar poze superbe
‎din mediul natural ‎și cum își petrecea timpul în Africa…
‎Apoi am schimbat numerele de telefon. ‎Țineam mereu legătura
‎și am zis: „Să fiu binecuvântat.”
‎Eram în Londra, mă duceam la Wimbledon.
‎Stăteam în Loja Jucătorilor,
‎care e în diagonală ‎față de Loja Regală la Wimbledon.
‎Discutam despre diferite date și oameni ‎care erau posibili.
‎Îmi amintesc că văzusem ‎un actor adorabil lângă un cunoscut.
‎Și zic: „Ce zici de el?”
‎Apoi, următoarea zi
‎am aflat că ieșea la întâlnire cu H.
‎Meghan mi-a dat mesaj din Londra,
‎zicând: „Silver, n-o să-ți vină să crezi.”
‎Mi-au zis că iese cu el
‎și ni s-a părut foarte amuzant.
‎Ne-am zis: „În ce lume se întâmplă asta?”
‎H: HAIDE… CE FACI MÂINE SEARĂ?
‎SPER CĂ TE DISTREZI ACOLO!
‎M: MĂ ÎNTORC ÎN SOHO. ‎AM O CINĂ LA 8
‎DAR AM PUTEA BEA CEVA MÂINE SEARĂ. ‎CE ZICI? PE LA 6?
‎H: S-A FĂCUT!
‎Ne-am întâlnit pe Strada Dean, ‎la numărul 76.
‎Ai întârziat.
‎Și nu înțelegeam de ce ar întârzia.
‎Dar mi-a dat mesaj cum că e în trafic ‎și că îi pare rău.
‎Intrasem în panică, ‎o luasem razna, transpiram.
‎Pe atunci, nu-l cunoșteam.
‎Mi-am zis: „Așa o să facă? Am înțeles.
‎N-o să fac asta.
‎- N-o să stau…” ‎- Ce? Cum adică?
‎Ca unul dintre tipii cu ego așa mare,
‎încât… crede că orice fată ‎o să-l aștepte jumătate de oră.
‎Nu eram interesată de asta.
‎Apoi, când am intrat…
‎- transpirat, roșu la față… ‎- Erai tare drăguț!
‎Ea zice: „Tu nu ești așa…”
‎Tu nu ești așa.
‎- Îmi pare rău. ‎- Chiar erai
‎foarte rușinat de întârziere și…
‎A fost foarte… distractiv.
‎Foarte distractiv.
‎Asta a fost chestia, ‎eram ca niște copii împreună.
‎Am avut o discuție frumoasă cam o oră.
‎Am plecat după o oră
‎și i-am zis că aveam alte planuri.
‎Apoi l-am sunat în acea seară
‎și i-am zis: „Plec poimâine.
‎Vrei să luăm cina mâine seară?”
‎Sigur a crezut că a fost ceva ‎foarte direct și american.
‎Sunt sigură că așa mi-a zis.
‎Și, da, am luat cina următoarea seară, ‎în același loc.
‎Ea a întârziat.
‎Poftim?
‎De fapt, tu ai întârziat.
‎- Eu? ‎- Da.
‎Îți amintești? Ai fugit de la duș.
‎- De la Wimbledon. ‎- Da, exact.
‎- Da. ‎- Dar nu jumătate de oră.
‎- Nu. Cam cinci… ‎- Câteva minute.
‎- Dar erai agitată. ‎- Urăsc să întârzii.
‎M-am întors de la Wimbledon
‎și, știți cum e când te împopoțonezi… ‎Voiam să fac un duș acasă,
‎apoi să mă duc, nu cu mult machiaj.
‎Puteai să întârzii cât voiai, ‎n-aș fi plecat.
‎Voiam să te văd din nou.
‎Am făcut o singură poză. ‎Am vrut să cuprindem acel sentiment
‎de a sta într-un mic restaurant, ‎zicând: „Doamne,
‎o să încercăm asta.”
‎Atunci mi-am dat seama. Mi-am zis:
‎„Bine, tipa asta… femeia asta e uimitoare,
‎are tot ce căutam.
‎Și se simte confortabil ‎și relaxată în compania mea.
‎Aparent, avea o listă cu ce căuta.
‎Hai s-o lăsăm așa.
‎O listă lungă.
‎Ce lucruri erau pe lista aia?
‎- Nu vă zic lista. ‎- Bine.
‎Bună încercare.
‎Asta e lista.
‎Bun răspuns.
‎Apoi, mi-a dat mesaj
‎zicând: „Silver, sunt înnebunită după el.”
‎Chiar după ce s-au cunoscut, ‎el, cu mine și cu soția mea am cinat
‎și el ne-a zis: „Am întâlnit o fată.
‎Doar ce ne-am cunoscut, ‎dar cred că ea e aleasa.”
‎Îți dădeai seama imediat ‎că avea ochii cuiva îndrăgostit.
‎Și-au dat amândoi rapid seama
‎că vor să fie împreună ‎și că trebuie să rezolve asta.
‎Ea nu era serioasă. ‎Dar știu și că voia să trăiască momentul.
‎Voia să-l cunoască așa cum e.
‎Nu cum îl știa publicul.
‎Cred că, în special pentru bărbații ‎din Familie,
‎poate exista o tentație ‎să se căsătorească cu cineva
‎care să se potrivească în peisaj,
‎și nu cu cine ‎probabil i-ar fi predestinat.
‎Diferența între a lua decizii cu capul ‎și nu cu inima.
‎Iar mama a luat aproape toate deciziile, ‎dacă nu toate, cu inima.
‎Iar eu sunt fiul mamei mele.
‎În această după-amiază, ‎presa și lumea internațională
‎au așteptat să o felicite ‎pe Prințesa Diana,
‎care a născut un al doilea copil.
‎Este băiat.
‎Prințesa Diana, ‎cu Prințul Charles alături,
‎l-a născut sâmbătă ‎pe cel de-al doilea fiul al lor,
‎un băiețel de 2,7 kilograme, ‎al treilea în linia succesorală.
‎Peste 200 de oameni, ‎unii așteptând toată ziua la spital,
‎l-au felicitat pe Prințul Charles, ‎în locul Prințesei Diana.
‎Toți par să fie fericiți azi.
‎Mulțumesc mult. ‎N-aș putea fi mai încântat.
‎Noi credem că e tare.
‎Toată lumea e foarte fericită.
‎Mă bucur pentru Lady Diana.
‎În vârstă de 42 de ore, ‎deja înnebunind doamnele,
‎Prințul Harry și-a făcut prima apariție ‎publică într-o păturică conservatoare.
‎Dacă îmi amintesc când mi-am dat seama ‎că familia mea e diferită?
‎Nu, cred… că e ceva gradual.
‎Nu se întâmplă să stăm toți ‎în aceeași clasă,
‎iar bunica să aibă un băț, ‎cu ochelarii la ochi și să zică:
‎„Bun. Asta înseamnă ‎să faci parte din familia regală.”
‎Nu se întâmplă așa.
‎Înainte de Slujbă, ‎familia a fost singură în castel,
‎Prințul de Wales având timp
‎să explice istoria robei de celebrare…
‎Prințul Harry s-a purtat impecabil.
‎- Harry! ‎- Taci!
‎Harry, nu-mi sta pe degete.
‎E un copil normal de trei ani… ‎foarte entuziasmat,
‎în schimb Harry e mai liniștit, ‎doar privește.
‎- Ce? Mai tare? ‎- Mai tare!
‎Are un caracter complet diferit.
‎- Poate undeva… ‎- Să-i dăm bătaie.
‎O vrei cu el acolo.
‎Dar nu poți controla mereu toți oamenii.
‎Harry!
‎Un tânăr pianist are nevoie ‎ca tatăl să-i arate unde să se uite.
‎Harry.
‎Îmi amintesc că a mea copilărie
‎a fost plină de râsete, fericire ‎și aventură.
‎În imaginația lor, ‎copiii erau deja la un incendiu.
‎Un incendiu!
‎Nu am amintiri de mic cu mama.
‎În interiorul meu, le-am blocat.
‎Dar îmi amintesc mereu ‎de râsul ei neobrăzat.
‎Mereu îmi zicea: „Poți să faci belele, ‎dar să nu fii prins.”
‎Mereu voi fi obraznic pe interior.
‎Tânărul prinț și-a făcut ‎un binoclu din carton,
‎determinat să bată presa ‎la propriul lor joc.
‎Majoritatea amintirilor mele ‎sunt cu foarte mulți paparazzi.
‎La fel ca multe familii britanice, ‎Casa de Wales pleacă în Spania în august.
‎Coșmarul vacanței lor ‎este presa internațională.
‎O armată de privitori regali ‎sunt atrași în fiecare an.
‎Rar avem o vacanță ‎fără ca cineva cu o cameră
‎să nu sară dintr-un tufiș.
‎În cadrul Familiei, în sistem,
‎ni se dă mereu sfatul: ‎„Să nu reacționezi.
‎Nu le da apă la moară.”
‎Mereu există presiune publică, ‎cu puțină dramă,
‎stres și lacrimi. ‎Și ești martor la acele lacrimi.
‎Mereu le văd pe fața mamei mele.
‎Acelea au fost momentele când m-am gândit: ‎„Stai așa. Ce sunt eu?
‎Cine sunt eu? Din ce fac parte?”
‎Familia Regală sunt persoanele ‎principale din toată țara.
‎Ei sunt acolo ca să reprezinte ‎tot ce înseamnă Marea Britanie.
‎Dacă ești britanic, e dificil să nu-i vezi
‎aproape ca o parte extinsă ‎a familiei tale.
‎Dacă mă întrebai când eram copil ‎ce înseamnă să fii britanic,
‎aș fi zis instituția monarhiei,
‎palatele, persoanele din familia regală, ‎istoria Familiei Regale
‎e îndeaproape legată ‎de simbolurile acestei națiuni.
‎E greu să exagerezi importanța culturală
‎a monarhiei britanice,
‎parțial fiindcă e o monarhie antică.
‎Există de peste o mie de ani.
‎FAMILIA REGALĂ ‎WILLIAM CUCERITORUL 1066 - 1087
‎Și acea longevitate e multiplicată
‎de însăși longevitatea Reginei.
‎REGINA ELISABETA A II-A, 1926 - 2022
‎Urmează deznodământul suprem ‎al acestui ritual antic.
‎Cu coroana Angliei,
‎arhiepiscopul efectuează această simplă,
‎dar cea mai importantă ceremoniei ‎a încoronării reginei.
‎Trăiască Regina!
‎Declar în fața voastră
‎că toată viața mea ‎va fi în serviciul vostru
‎și în serviciul marii noastre ‎Familii Imperiale
‎căreia îi aparținem.
‎A fost regină timp de peste 70 de ani,
‎cea mai lungă domnie ‎cunoscută în istoria noastră.
‎Acum e o altă generație. ‎În timp ce vin noi generații,
‎oamenii ar putea să se îndoiască de asta.
‎Și spun asta cu pură adorație
‎față de Familie, ‎față de oamenii cu care lucrez.
‎Dar când susții sus și tare
‎și zici că este o familie ‎miruită de Dumnezeu, prin sânge,
‎să conducă această țară
‎și alte țări din lume,
‎devine o conversație dificilă de avut.
‎Pentru ca instituția să supraviețuiască,
‎trebuie să se modernizeze,
‎dar are nevoie ‎și de susținerea masivă a populației.
‎În general, au un rating de popularitate ‎între 60 și 80%.
‎Astea sunt numere ‎pentru care politicienii și-ar da viața.
‎Dar, pentru a supraviețui în viitor,
‎trebuie să-și mențină popularitatea.
‎În fiecare an, fac între 2.000 și 3.000 ‎de vizite regale.
‎Și toți membrii familiei regale ‎au birouri de presă,
‎pentru a se asigura că familia regală ‎are o publicitate constantă.
‎Și că mereu e o publicitate bună.
‎AJUTOR PENTRU EROI
‎Familia are nevoie ca mass-media britanică ‎să transmită acest mesaj,
‎pentru a continua ‎garantarea relevanței acesteia
‎și prezența ‎în imaginația britanicilor și a lumii.
‎ELVEȚIA, 1995
‎Sper că ești puternic ca un râu.
‎Prințul William a condus copiii regali ‎la o ședință foto aranjată de oficiali.
‎Prințul Harry, Prințesa Beatris, ‎merg în spatele viitorului rege,
‎deși cealaltă fiică a Prințului Andrew, ‎Prințesa Eugenie,
‎- are un progres mai lent. ‎- Trebuie să te întorci.
‎Cameramanii au fotografiat ‎toți cei patru copii împreună.
‎Apoi, Prințul William a fost întrebat ‎cum a fost la schi.
‎A fost bine. Îmi place.
‎Paparazzi ne hărțuiau, ‎de ne făceau să zâmbim forțat
‎și să răspundem la întrebările ‎celor din presă care erau cu noi.
‎Vă uitați la camera asta, vă rog?
‎Doar la asta de aici?
‎…așa.
‎Asta m-a făcut de la început ‎să mă simt incomod.
‎Te poți uita, rapid?
‎Bună! Uită-te aici.
‎Ești bine, Eugenie?
‎Beatrice, ești bine?
‎Putem face ceva diferit?
‎Apoi ne chinuiam să ne punem schiurile ‎și ne lăsau în pace.
‎Unii dintre ei.
‎Dar alții ne tot urmăreau,
‎făcând fotografii ‎sau așteptând un accident,
‎apoi își scoteau camerele.
‎N-a fost niciodată corect ‎și nici n-a funcționat.
‎Poveștile despre Familia Regală Britanică
‎vând multe ziare, nu doar ‎în Marea Britanie, dar și în lume.
‎Așadar, e un stimulent puternic ‎pentru fotografi
‎să facă poze fără autorizație ‎membrilor Familiei Regale,
‎fiindcă le pot vinde ‎cu zeci de mii de dolari.
‎Mama s-a descurcat bine în a ne proteja.
‎Și-a asumat confruntarea cu acești oameni.
‎Scuză-mă!
‎Ca părinte, te pot ruga ‎să respecți spațiul copiilor mei?
‎Da, cu siguranță. Nicio problemă.
‎Fiindcă am adus copiii aici în vacanță.
‎- Da. ‎- Și am aprecia spațiul.
‎Am înțeles, doamnă.
‎- Sunt sigură că… ‎- E posibil să facem o poză…
‎- Nu. ‎- …în după-amiaza asta,
‎apoi vă lăsăm în pace.
‎Dacă vă duceți pe acolo, schiați,
‎- apoi vă las în pace. ‎- Nu.
‎Ne-au urmărit 15 camere azi.
‎- Eu n-am fost printre ei. ‎- Nu, dar,
‎ca părinte, vreau ‎să-mi protejez copiii. Mulțumesc!
‎Mersi!
‎Cred că a căpătat experiență
‎chinuindu-se, trăind acea viață.
‎S-a simțit obligată ‎să vorbească despre asta…
‎Astă-seară la Panorama, Prințesa de Wales.
‎…și a ținut interviul la Panorama.
‎Acum știm cu toții că a fost păcălită ‎să dea acel interviu,
‎dar, în același timp, ‎a zis adevărul despre experiența sa.
‎Ce părere aveți despre cum ‎se comportă presa cu dvs. acum?
‎BBC: PANORAMA, 20 NOIEMBRIE 1995
‎Chiar și azi mi se pare că interesul ‎este intimidant și fenomenal,
‎fiindcă nu-mi place ‎să fiu în centrul atenției.
‎Când am îndatoriri publice,
‎înțeleg că sunt fotografiată ‎atunci când cobor din mașină.
‎Însă, de fapt, ‎chiar de la ușa de la intrare
‎sunt fotografiată. Niciodată nu știu ‎unde va fi o cameră.
‎- Da, o cunosc. ‎- Bine.
‎Mama a fost hărțuită ‎pe parcursul vieții ei cu tata.
‎Însă, după ce s-au despărțit, ‎hărțuirea a ajuns la un alt nivel.
‎S-a comunicat de la Palatul Buckingham, ‎faptul că, cu regret,
‎Prințul și Prințesa de Wales ‎au decis să se despartă.
‎Au ajuns amical la această decizie
‎și amândoi vor continua să participe ‎complet la creșterea copiilor lor.
‎Totul s-a schimbat ‎după ce ne-am despărțit.
‎Atunci, viața mea ‎a devenit foarte dificilă.
‎Imediat ce a divorțat, ‎a părăsit Instituția, a rămas singură.
‎Poate că a fost una dintre cele mai ‎influente, puternice femei din lume,
‎dar a fost complet expusă la asta.
‎Am văzut, am experimentat, ‎am învățat lucruri.
‎PEOPLE: PROPRIA BĂTĂLIE A LUI DI
‎Durerea și suferința femeilor ‎care s-au măritat în această instituție.
‎SUN: TRISTEȚEA SECRETĂ A PRINȚESEI DI
‎LIFE & STYLE: CRIZA PRINȚESEI
‎Îmi amintesc că mă gândeam: ‎„Cum să găsesc pe cineva
‎care vrea și poate
‎să suporte tot bagajul ‎care vine odată cu mine?”
‎Fiecare relație pe care am avut-o, ‎în câteva săptămâni, luni,
‎a ajuns în toate ziarele,
‎iar familia acelei persoane ‎a fost hărțuită
‎și li s-au întors viețile ‎cu fundul în sus.
‎După una sau două iubite,
‎a treia sau a patra o să zică: ‎„Stai puțin,
‎nu știu dacă vreau asta.”
‎Când am întâlnit-o pe M, îmi era groază
‎să nu fie gonită de mass-media.
‎Aceeași mass-media care a gonit ‎mulți oameni de lângă mine.
‎Știam că singura cale ‎prin care va funcționa
‎e s-o ținem secretă cât mai mult posibil.
‎La început, relația noastră era păzită…
‎ca o comoară.
‎HAZ SUNĂ PE FACETIME
‎A fost una la distanță de la început.
‎Vorbeam doar prin mesaje ‎sau prin Facetime,
‎vorbeam ore întregi și eram entuziasmată,
‎ceea ce e ciudat, ‎fiindcă nu era entuziasmant…
‎în modul în care oamenii ar presupune.
‎Era ceva relaxat și ușor.
‎VREAU ASTA CU TINE, ACUM
‎Am început să ne cunoaștem.
‎Cu adevărat, ca orice alt cuplu, ‎ne dădeam seama
‎ce ne place să mâncăm, să gătim, ‎ce fel de filme ne plac.
‎Începeam s-o cunosc ‎din ce în ce mai mult. Mi-am zis:
‎„Acum chiar mă îndrăgostesc de fata asta.”
‎- Nu! ‎- În ciuda fricilor mele,
‎mi-am deschis inima ‎ca să văd ce se va întâmpla.
‎BIG SUR, CALIFORNIA. 16 SEPTEMBRIE 2020
‎Am ieșit singuri.
‎Mă simt de parcă am face o obrăznicie.
‎Doamne! Iubirea mea!
‎Modul lui Meghan de a fi
‎este similar cu al mamei.
‎Are aceeași compasiune, aceeași empatie,
‎are aceeași încredere.
‎Are o căldură a ei.
‎Cine e aceea?
‎Accept că vor fi oameni în lume ‎care nu vor fi deloc de acord
‎cu ce am făcut ‎și cu modul în care am făcut-o,
‎dar știam că trebuie să fac tot ce pot
‎- ca să-mi protejez familia. ‎- Bună, bunico!
‎Da.
‎Mai ales după ce s-a întâmplat cu mama.
‎Da. E bunica ta, Diana. Da.
‎N-am vrut să se repete istoria.
‎Diana, Prințesa de Wales, ‎a murit într-un accident în Paris.
‎Conform unor rapoarte, paparazzi
‎urmăreau mașina în care se afla prințesa,
‎încercând să o fotografieze.
‎În întreaga lume, milioane de oameni ‎încearcă să conștientizeze
‎tragedia decesului prematur al Dianei.
‎DIANA, AI FOST O PERSOANĂ SPECIALĂ ‎ȘI-MI VA FI DOR DE TINE. XO
‎Fiecare proprietar și editor
‎al tuturor publicațiilor ‎care au plătit pentru poze
‎intruzive și exagerate cu ea,
‎încurajând persoane lacome ‎și nemiloase să riște totul
‎pentru imaginea Dianei, ‎are azi sânge pe mâini.
‎Când a murit mama, ‎am avut două măști de purtat.
‎Una cu doi fii îndurerați, ‎care voiau să plângă, să jelească
‎și să proceseze durerea mamei pierdute.
‎A doua a fost lipsa emoțiilor, întâlnitul ‎cu oamenii, strângerea de mâini.
‎- Mulțumesc mult. ‎- Mulțumesc.
‎- Îmi pare rău, Harry! ‎- Îmi pare rău!
‎William.
‎Mulțumesc mult. Mersi!
‎Stai! Bun.
‎Marea Britanie ne-a considerat ‎pe mine și pe William drept copiii lor.
‎Îmi pare rău.
‎Așteptările ca eu și William ‎să ne vedem de treabă
‎erau dificile pentru noi.
‎Îmi amintesc că mi-a zis mama că a murit.
‎PRIETENUL DIN COPILĂRIE AL LUI HARRY
‎Apoi, ca restul, am privit funeraliile
‎și l-am privit lângă sicriu.
‎MAMI
‎Atunci îți dai seama că îl cunoști,
‎că vezi ceva mai departe de o poză,
‎și atunci simți că îl cunoști ‎mai bine decât o făceai.
‎L-am cunoscut pe Harry la Eton ‎când aveam 13 ani.
‎Stăteam în camere alăturate,
‎puteam să ieșim pe geam ‎și să vorbim după stingere.
‎Dar, când ești copil, nu ai acel limbaj
‎prin care să-i simți starea de spirit,
‎mai mult decât un „Ce faci?” „Bine.”
‎Și probabil te ferești de acea discuție
‎fiindcă e un subiect foarte emoțional,
‎nu știi ce să zici să fie bine,
‎vei face situația mai rea sau mai bună?
‎Dacă nu zici nimic,
‎măcar nu faci situația mai rea.
‎Cred că a fost o înțelegere cu mass-media
‎ca, atunci când sunt la școală, ‎să fie puțin lăsați în pace.
‎Dar în prima zi de ieșire din casă ‎am dat de o mare
‎de blițuri și de mass-media.
‎Harry!
‎Atunci, tot ce i se întâmplase mamei,
‎a început să ni se întâmple nouă.
‎Harry!
‎Cum Prințul Harry a fost la Eton, ‎tatăl său a încercat
‎să se asigure că poate avea ‎o viață cât de normală posibil.
‎Dar ultima știre despre Prințul Harry ‎e a treia oară
‎când tânărul de 14 ani a ajuns ‎pe prima pagină de când a intrat la Eton.
‎Nu toate poveștile erau false,
‎dar erau multe exagerări ‎și readuceri în discuție.
‎Nu stă cuminte, se droghează, ‎bea, stă până târziu afară,
‎iese în cluburi, are o iubită aici, ‎are una acolo.
‎Ce se întâmplă?
‎HARRY DIAVOLUL - FEMEI, ȚIGĂRI ȘI BĂUTURĂ ‎PENTRU PETRECERILE PRINȚULUI
‎E o diferență între a accepta:
‎„Bine, avem poziția asta în familia asta
‎și prezentăm un nivel de interes,”
‎și a accepta să fii urmărit de paparazzi, ‎trecând pe semaforul roșu.
‎Apoi să te urmărească pe stradă, pe jos, ‎ceea ce s-a întâmplat
‎cam de 30, 40 de ori când eram mai tânăr.
‎Era prea mult.
‎Prințul Harry ‎a făcut scandal cu fotografii,
‎după ce a plecat dimineață ‎dintr-un club de noapte.
‎La câteva ore de la scandal, ‎ajunsese titlu în tabloide.
‎A țipat la ei, zicând: ‎„De ce nu mă lăsați în pace?”
‎Tot ce se întâmpla în Marea Britanie ‎era foarte intens.
‎Încercam să echilibrez ‎experiența de a fi un tânăr
‎care încerca să se împace ‎cu pierderea mamei sale,
‎fără prea mult ajutor sau sfaturi.
‎Nu părea în regulă. Nu părea corect.
‎Harry a venit în Lesotho în 2004.
‎La început, era un tânăr venit de la Eton,
‎cu niște imense titluri negative ‎despre el.
‎Nu cunoșteam băiatul,
‎dar am zis: „Să vedem ‎ce putem face cu acest băiat.”
‎- Turmele pasc pe proprietatea comunală. ‎- Da.
‎Încercam să ne cunoaștem,
‎să aflăm cum ne simțim confortabil ‎unul cu celălalt.
‎A fost uimitor prima dată ‎când l-am cunoscut pe Prințul Seeiso.
‎Ne-am urcat pe cai ‎și am mers la vacile sale.
‎Cred că a venit aici ca să scape
‎de acea rutină agresivă.
‎Am simțit o căldură ‎și o acceptare, ca și cum:
‎„Bun, sunt în Lesotho.
‎Nu știu nimic despre Lesotho, ‎dar am venit să învăț.
‎Nu sunt aici să vorbesc eu.”
‎A avut o reacție imediată, nu doar ‎la mine, dar și la comunitate.
‎Am văzut că Harry ‎seamănă foarte mult cu mama lui.
‎Cât de mult te-a inspirat mama ta ‎în ceea ce faci aici?
‎Foarte mult. Atât mama mea, ‎cât și mama lui Seeiso.
‎Ambele mame ale noastre ‎au avut de a face cu SIDA,
‎mai ales cu copiii rămași orfani ‎din cauza bolii.
‎Mama lui a murit ‎la scurt timp după ce l-am cunoscut.
‎Așadar, ținând cont de faptul ‎că amândoi ne-am pierdut mamele,
‎n-a durat mult să devenim ca niște frați.
‎Salutare!
‎După aceea, ‎Harry a mers în vizite aproape anual.
‎Aveam 18 ani ‎și duceam mai departe torța mamei,
‎încercând să-i păstrez moștenirea vie ‎și să fie mândră de mine,
‎…deschis oficial ‎de către Prinții Seeiso și Harry,
‎fondatorii Sentebale.
‎Fiindu-i permis să vină aici ‎și să fie el însuși…
‎eu am văzut un băiat ‎care a devenit bărbat în toată regula.
‎I-am dat și un nume Sosotho.
‎Mahale, însemnând „războinic.”
‎Harry are un spirit
‎și un caracter de războinic.
‎Lesotho mi-a oferit spațiul și libertatea
‎să respir, să trăiesc… și să evoluez.
‎Am fost în Africa ‎și câte trei luni la rând.
‎Botswana e foarte apropiată de inima mea.
‎Faptul că am petrecut mai mult timp aici ‎decât acasă, îl îngrijorează pe tata.
‎Am o a doua familie aici. ‎Un grup de prieteni care m-au crescut.
‎Pentru mine a fost mereu special.
‎Era important să i-l arăt și lui Meg.
‎TORONTO, VARA 2016
‎În acea vară,
‎urma să iau o pauză de la muncă, ‎dar aveam planuri de călătorie.
‎Actorii s-au hotărât și au zis: ‎„Asigură-te că lași loc pentru magie.”
‎Și ne-am zis: „Când ne vom mai vedea?”
‎El a zis: „Merg în Africa, ‎pentru muncă de conservație.”
‎A zis că are concediu o săptămână, ‎iar eu aveam în aceeași săptămână.
‎Și zice: „Vrei să vii în Botswana?”
‎I-am zis: „Stai să mă gândesc.” ‎Și m-am dus.
‎Am fost uimit că a acceptat.
‎Această femeie care m-a întâlnit ‎de două ori. Ea vine
‎în Botswana ‎și vom locui cinci zile la cort.
‎Plecau amândoi în Africa ‎și urmau să petreacă timp împreună.
‎El a zis: „Asta fie va merge, fie nu,
‎fiindcă vom fi permanent împreună.”
‎Mă urc în avion ‎și mă duc în mijlocul pustietății?
‎Ce? Ce fac?
‎Dacă nu ne plăcem
‎și suntem blocați într-un cort, pe câmp?
‎A fost un salt.
‎Dar, cred că în inima ei, ‎a știut că trebuie să facă asta cu el.
‎Așa că am ajuns acolo. Era prima dată ‎când îl vedeam după o lună.
‎La început a fost ciudat: „Să ne sărutăm?”
‎Și doar ce mi-am amintit ‎că mi-a dat un sandviș cu pui.
‎Doamne!
‎Apoi ne-am urcat în Land Cruiser ‎și am plecat.
‎Am început prin a sta unul lângă celălalt.
‎Apoi ne-am ținut de mână.
‎Apoi ne-am sărutat. ‎Am trecut de zdruncinături
‎și totul s-a simțit normal și natural.
‎Trebuia să ne cunoaștem, înainte ‎să ni se alăture media și restul lumii.
‎Totul era copleșitor…
‎să fim acolo, în micul nostru cort,
‎și, în miezul nopții, să auzi un foșnet
‎și să vezi o umbră, zicând: „Ce-i aia?”
‎Era un elefant care mesteca frunze ‎deasupra cortului în umbră.
‎Zic: „Suntem în siguranță? ‎Asta e…” El zice: „Suntem bine.
‎Promit să am grijă de tine.”
‎Și l-am crezut.
‎Ai avut multă încredere în mine.
‎- Da. ‎- Așa e.
‎S-a simțit atât de bine și de normal.
‎Am putut fi complet noi înșine.
‎Fără distrageri, fără telefoane mobile.
‎Fără oglinzi, fără baie.
‎Nu te întrebai cum arăți.
‎Din fericire, ne-am plăcut.
‎NEW YORK, SEPTEMBRIE 2016
‎Era 2016. Eu și Meghan ‎ne-am întâlnit la New York.
‎Ne-a plăcut să bem un ceai ‎și șampanie la Bergdorf Goodman.
‎Am zis: „Hai la Bergdorf la un ceai.”
‎Ea zice: „Eu…
‎Cred că m-am îndrăgostit de cineva.”
‎Este Prințul Harry. Iar eu…
‎Simțeam că tot corpul îi vibrează.
‎Avem o poză din acel moment.
‎Eu țipam, fiindcă îmi dădusem seama ‎că era ceva diferit.
‎Din momentul în care mi-a zis despre el, ‎a fost clar
‎că erau îndrăgostiți
‎și că vor face orice ca să fie împreună.
‎Până atunci, știam că eram conectați
‎și că eram atrași unul de celălalt.
‎Dar cum va funcționa asta practic?
‎În acel moment, mă gândeam: ‎„Are voie să zboare?
‎O poate vizita?” De ce logistică e nevoie?
‎Cred că ei au inventat-o.
‎Au inventat o cale ca să funcționeze.
‎Avea o regulă de două săptămâni, ‎una foarte inteligentă,
‎adică trebuia să ne vedem ‎cam la fiecare două săptămâni.
‎Am zis: „Cum o să fie posibil ‎cu tot ce fac eu?
‎N-o să te pot vedea atât de mult.”
‎E mult mai ușor pentru mine ‎să-l vizitez în Marea Britanie.
‎Puteam lua un zbor comercial ‎și să-l vizitez neoficial.
‎În primele luni, când nimeni nu știa,
‎avea mai mult sens ca ea să vină la mine.
‎Să vină să stea la mine ‎la Palatul Kensington.
‎Puteam să ne urcăm în mașină. ‎Puteam merge la Windsor,
‎să ne plimbăm prin Portmore
‎și să facem lucruri împreună.
‎Ca să ne cunoaștem reciproc,
‎fără ca cineva să ne fotografieze ‎și să ajungem la știri.
‎Totul trebuia să fie secret,
‎iar asta accelerează ‎cunoașterea reciprocă,
‎necurtând în lume, sunteți doar voi doi.
‎S-o trec de barierele poliției ‎în Palatul Kensington
‎era un risc în sine,
‎fiindcă oamenii vorbesc, nu?
‎Nu e vorba în cine ai tu încredere, ‎ci în cine au ei.
‎Exact așa funcționează.
‎Oamenilor obișnuiți din public
‎le place să creadă că membrii ‎Familiei Regale au vieți privilegiate,
‎cu mulți servitori, locuind în palate
‎și având o viață ușoară.
‎Nu sunt deloc de acord cu ei.
‎Eu consider că trăiesc ‎într-o colivie poleită cu aur.
‎Le lipsesc multe dintre libertățile ‎pe care noi le considerăm obișnuite.
‎Au puțină autonomie ‎în a-și alege propriul viitor.
‎Oficial, nu au libertatea ‎de a-și alege propria religie.
‎Primii șase din linia succesorală
‎au nevoie de permisiunea reginei, ‎înainte să se căsătorească.
‎Nu au libertate ‎în a-și alege propria carieră.
‎Iar mass-media modernă ‎e foarte indiscretă.
‎Una dintre monedele de schimb ‎când se vorbește despre familia regală
‎este împărtășirea secretelor.
‎Titluri senzaționale.
‎„ÎN CINE SĂ AI ÎNCREDERE?” PAUL BURRELL ‎E DEZGUSTAT DE TRĂDAREA FAMILIEI REGALE
‎SECRETE DEZVĂLUITE ‎ÎN SCRISORI SCOASE LA LICITAȚIE
‎O fotografie ce face dezvăluiri. ‎O poveste mai șocantă.
‎UN POLIȚIST A VÂNDUT ‎DATELE DE CONTACT ALE FAMILIEI REGALE
‎Asta îți aduce profit. ‎Asta îți aduce reclamă.
‎Cultura tabloidelor ‎e o afacere necruțătoare.
‎Și creează un mediu real ‎tulburat și paranoic.
‎TELEFONUL PRINȚULUI WILLIAM ‎A FOST ATACAT DE HACKERI DE 400 DE ORI.
‎Există ideea că, practic, ‎noi permitem regalității să existe,
‎deși e una extravagantă,
‎cu condiția să avem dreptul la informații ‎constante despre viețile lor.
‎Și cred că asta afectează mai mult ‎femeile din familia regală.
‎Îmi amintesc că cineva i-a zis lui Meghan:
‎„Dacă vrei să vezi Tate, ‎dacă vrei să vezi Londra puțin,
‎fă-o acum, căci viața ta se va schimba.”
‎Ne-am întâlnit în secret din iulie.
‎Ne era teamă de momentul când se va afla.
‎H încerca să mă pregătească
‎pentru cum ar putea fi, ‎având experiență din trecut.
‎29 OCTOMBRIE 2016
‎Apoi el a fost sunat de fratele ‎Secretarului de Comunicații, Jason,
‎spunându-i că povestea ‎a ajuns la un tabloid.
‎A zis: „Dacă tot se va afla, ‎hai să ne distrăm diseară!”
‎Am fost împreună ‎la o petrecere de Halloween,
‎unde ne-am costumat și nimeni n-a știut.
‎- Eu am avut o cagulă și ochelari. ‎- Ai avut un costum grozav.
‎Am avut un costum grozav.
‎Ne-am zis: „Ar putea fi ‎ultima noastră șansă să ieșim și…
‎- să ne distrăm în lume.” ‎- Să scoatem cuiul grenadei cu distracție,
‎ceea ce am și făcut.
‎Verișoara sa, Eugenie, iubitul ei ‎de atunci, Jack,
‎și prietenul meu, Marcus, au fost și ei.
‎A fost grozav. Ne-am distrat enorm.
‎Apoi…
‎Auziți asta? E sunetul inimilor ‎ce se frâng în toată lumea.
‎Se zice că Prințul Harry ‎se întâlnește cu actrița Meghan Markle.
‎- Se aude că Harry are o iubită… ‎- …cel mai căutat burlac din lume…
‎- …o alianță trans-atlantică… ‎- …se crede că s-au cunoscut vara trecută…
‎Dimineața următoare a fost copleșitoare.
‎…Prințul și iubita sa americană…
‎Am zis: „Bine, am intrat deja în horă.
‎Totul e străin pentru mine,
‎dar am încredere că vei avea grijă de mine
‎și mă vei ajuta să trec prin asta.”
‎- Se descrie ca fiind de rasă mixtă… ‎- …direct din Compton…
‎…dintr-o zonă mai defavorizată…
‎Ea e o persoană foarte diferită
‎de un membru normal pe care publicul ‎l-ar vedea ca parte a „Familiei Regale.”
‎Am fost naiv, n-am știut în ce mă bag.
‎Dar, în octombrie 2016,
‎dintr-o dată, totul s-a schimbat.
‎Meghan e o deviere…
‎L-a atras pe Harry departe de noi…
‎…pare a fi o versiune a Anticristului…
‎MEGHAN ȘI HARRY LE MULȚUMESC ‎TUTUROR CELOR CARE I-AU SUSȚINUT
‎PE PARCURSUL ULTIMILOR ANI ȘI CELOR ‎CARE AU CONTRIBUIT LA ACEASTĂ PRODUCȚIE.
‎Subtitrarea: Ramona Coman