‏- זהו סיפורם של הארי ומייגן ממקור ראשון, ‏כולל קטעי ארכיון אישיים שטרם נראו. -
‏- כל הריאיונות הושלמו לפני אוגוסט 2022. -
‏- בני משפחת המלוכה סירבו להגיב ‏על תוכן הסדרה. -
‏שימו לב, זוהי הקריאה האחרונה לטיסה 91…
‏- המראות -
‏היי. אנחנו כאן ביום שלישי…
‏יום רביעי, משהו במרץ.
‏בדיוק סיימנו שבועיים…
‏את הפוש האחרון, ‏את פרק הזמן האחרון של המחויבות המלכותית.
‏ממש קשה להסתכל על זה בדיעבד עכשיו ‏ולהגיד, "מה קרה, לכל הרוחות?
‏איך הגענו לפה?"
‏אפשר לומר שבריטניה בהלם הבוקר.
‏הכרזה דרמטית ומפתיעה ‏של הנסיך הארי ומייגן מרקל.
‏הם הודיעו שהם נסוגים ‏מתפקידיהם כבני משפחת המלוכה.
‏נראה שהנסיך הארי "במסלול של הרס עצמי."
‏- האי ונקובר, קנדה -
‏הארי בלונדון ואני כאן…
‏אני לא יודעת איפה להתחיל אפילו.
‏תודה. ‏-תודה.
‏התפקיד שלי הוא לשמור על המשפחה שלי.
‏- מפנים את הגב לבית המלוכה -
‏מטבע הדברים כשאתה נולד לתפקיד הזה,
‏עם כל מה שנלווה לזה ורמת ה…
‏שנאה שגועשת בשלוש השנים האחרונות, ‏בעיקר כלפי אשתי
‏והבן שלי.
‏האז, אימא שלי בחוץ עם ארצ'י?
‏באופן כללי אני חושש לשלומם של בני משפחתי.
‏להישאר.
‏אני רק ממש רוצה…
‏שכל זה יהיה מאחורינו.
‏אני לא יודעת מה להגיד יותר.
‏זה עניין של חובה ושירות, ‏ואני מרגיש שכחלק מהמשפחה הזאת
‏התפקיד שלי הוא לחשוף את הניצול
‏ואת השוחד בתקשורת שלנו.
‏למרבה הצער, כשאנחנו עומדים על שלנו, ‏הם הורסים אותנו.
‏זה לא קשור רק לסיפור שלנו.
‏זה תמיד היה גדול מאיתנו בהרבה.
‏זה לא מייצג את עמדת לונדון… ‏-להחזיר את השליטה במדינה הזאת…
‏אף אחד לא יודע את האמת המלאה.
‏אנחנו יודעים את האמת המלאה.
‏בית המלוכה יודע את כל האמת
‏והתקשורת יודעת את כל האמת כי הם מעורבים,
‏ואני חושב שכל אחד אחר במצבי ‏היה עושה בדיוק את אותו הדבר.
‏- הארי ומייגן -
‏איזה לחץ. למה אני בלחץ?
‏אני רק רוצה להתחיל ברגע הקטן הזה.
‏לא נראה לי שראיתם את זה לפני כן,
‏וחשבתי להראות לכם את זה.
‏תודה רבה שאתם צופים בנו. תודה רבה, מייגן.
‏את זוכרת? ‏-לא.
‏שיר מספר אחת שמעודד אותך.
‏אלוהים! בדיוק שמעתי אותו לפני שיצאתי.
‏זה שיר של נינה סימון
‏וקוראים לו "איזו תחושה יש לחופש".
‏לא, אני לא מכירה אותו. ‏-הוא כל כך טוב.
‏אני אוהבת את השיר הזה. ‏-אחפש אותו בטוח.
‏הדמות הנשית הכי חזקה בטלוויזיה?
‏מה אמרתי? אוליביה פופ?
‏אוליביה פופ.
‏הנסיך ויליאם או הנסיך הארי?
‏לא יודעת.
‏הארי.
‏הארי? בטח.
‏בטח. ‏-בטח. אני לא…
‏מאיזו שנה זה?
‏אוקטובר 2015.
‏אוקטובר 2015? ‏-פחות משנה.
‏לפני שהכרנו? מותק, אני מצטערת. ‏-פחות מ…
‏בטח שאני בוחרת בך. ‏-טוב.
‏זה שוב מראה כמה מעט ידעת.
‏ותראי כמה רחוק הגענו.
‏- מונטסיטו, קליפורניה, 2021 -
‏תראה את זה. איך היית מתאר את זה, ארצ'י?
‏הכול יפהפה.
‏כל כך יפה פה, נכון?
‏ארצ'י, אתה נהנה?
‏זה סיפור אהבה גדול.
‏והקטע הכי מטורף הוא שאני חושב ‏שסיפור האהבה הזה רק מתחיל.
‏היא ויתרה על כל מה שהיא הכירה, ‏על החופש שהיה לה,
‏כדי להצטרף אליי בעולם שלי.
‏וזמן קצר אחר כך אני ויתרתי ‏על כל מה שאני הכרתי
‏כדי להצטרף אליה בעולם שלה.
‏שלום.
‏בוקר טוב.
‏למה רצית ליצור את הסדרה התיעודית הזאת?
‏אני לא אגיד שזה נוח,
‏אבל כשאת מרגישה שאנשים ‏לא מבינים מי את כל כך הרבה זמן,
‏ממש נחמד שיש הזדמנות
‏להראות לאנשים קצת יותר מה קרה ומי אנחנו.
‏חבר שלנו הציע שנתעד את עצמנו בתקופה הזאת.
‏עם כל המידע הכוזב שהסתובב, בעיקר עלינו,
‏והעזיבה, זה נשמע כמו רעיון ממש הגיוני.
‏זה יומן הווידאו הראשון? אני לא יודעת.
‏דיברנו על זה. אנחנו מדברים על זה כל הזמן ‏כי אנחנו יודעים
‏שכרגע אולי זה לא הגיוני, ‏אבל יום אחד זה יהיה הגיוני.
‏אנחנו כאן, ביום שישי, 17 באפריל או משהו…
‏תראה את השלג.
‏ממש חשוב לנו להגן על הילדים שלנו ‏כמיטב יכולתנו
‏ולהבין את התפקיד שלהם
‏במשפחה הכל כך היסטורית הזאת.
‏כאבא וכהורים אני חושב ‏שהסכמה היא חלק ממש חשוב מזה.
‏אם יש לך ילדים, אתה צריך להסכים
‏למה שאתה משתף.
‏שני התינוקות ישנים.
‏קר הערב.
‏אני קוטפת ורדים.
‏בשש השנים האחרונות של החיים שלי ‏נכתבו ספרים על הסיפור שלנו
‏על ידי אנשים שאני לא מכירה.
‏לא הגיוני יותר לשמוע ‏את הסיפור שלנו מאיתנו?
‏- לונדון, יולי 2016 -
‏מייגן ואני הכרנו ביולי 2016.
‏קצת לפני שהכרנו קיבלנו עוד עונה ‏של הסדרה Suits.
‏אחר כך הייתי רווקה כמה חודשים.
‏אמרתי, "זהו זה. אנחנו נטייל.
‏קדימה, בנות, בואו."
‏בקיץ 2016 היא תכננה כמה טיולים
‏ופשוט התכוונה להיות חופשייה.
‏הייתי נחושה בדעתי להיות רווקה
‏וליהנות עם הבנות.
‏היא תכננה קיץ של רווקות,
‏והיא תכננה לטייל באירופה.
‏הייתה לי קריירה, היו לי חיים…
‏הייתה לי דרך.
‏ואז הגיע הארי.
‏הוא ממש… זו חתיכת תפנית בעלילה.
‏מייגן ואני הכרנו באינסטגרם.
‏גללתי בפיד וידידה שלי
‏העלתה סרטון של שתיהן, כמו סנאפצ'אט, ו…
‏אלוהים. היו לי אוזני כלב…
‏אוזני כלב ו… ‏-ככה הוא ראה אותי.
‏זה הדבר הראשון. אמרתי, "מי זאת?"
‏זה מגוחך.
‏- יהיה ממש כיף ביום שני. -
‏ואז היא שלחה לי מייל, ‏"אני יודעת שאמרת שאת רווקה ו…
‏ידיד שלי שאל עלייך, ‏ואולי את רוצה להיפגש איתו."
‏ואמרתי, "מי זה?" ‏והיא אמרה, "זה הנסיך האז." אמרתי, "מי זה?"
‏- מי זה הנסיך האז? -
‏שאלתי אם אני יכולה לראות את הפיד שלו.
‏אז זה העניין. כשאנשים אומרים, ‏"חיפשת אותו בגוגל?" לא.
‏אבל אלה שיעורי הבית. את כזה…
‏"נראה מה הקטע שלו בפיד,
‏לא מה מישהו אחר אומר עליו,
‏אלא מה שהוא מציג על עצמו."
‏מבחינתי זה היה המדד הכי טוב.
‏עברתי עליו והיו שם צילומים יפהפיים
‏ותמונות טבע מאפריקה.
‏ואז החלפנו מספרים. דיברנו כל הזמן,
‏ואמרתי, "בואי ניפגש."
‏הייתי בלונדון, הלכתי לווימבלדון.
‏- וימבלדון 2016 -
‏ישבנו בתא האח"מים,
‏והוא אלכסונית מהתא המלכותי בווימבלדון.
‏דיברנו על דייטים שונים ‏ועל אנשים שונים שהם בגדר אפשרות,
‏ואני זוכרת שראיתי שחקן מקסים ‏בשורה הראשונה ליד מישהו שהכרתי,
‏ואמרתי, "היי, מה איתו?"
‏ואני חושבת שלמוחרת
‏גיליתי שהיא יוצאת עם הארי.
‏מייגן שלחה לי הודעה מלונדון
‏וכתבה, "סילבר, את לא תאמיני."
‏בעיקרון היא אמרה לי שהיא יצאה איתו לדייט,
‏וחשבנו שזה ממש מצחיק.
‏אמרנו, "באיזה עולם זה קורה?"
‏- ה': בחייך, מה את עושה מחר בערב? -
‏- מקווה שאת נהנית שם! -
‏- מ': חוזרת לסוהו. ‏יש לי ארוחת ערב מחר בשמונה -
‏- אבל אפשר לשבת לשתות מחר בערב. ‏מתאים? אולי בשש? -
‏- ה': סגור! -
‏נפגשנו ברחוב דין מספר 76.
‏איחרת.
‏ולא הבנתי למה הוא איחר.
‏אבל הוא כתב לי הודעות, ‏"אני בפקקים. ממש מצטער."
‏נכנסתי לפאניקה. אכלתי סרטים. הזעתי.
‏אז לא הכרתי אותו,
‏אז חשבתי, "אז זה הקטע שלו? הבנתי.
‏את זה אני לא עושה.
‏אני לא אשב…" ‏-מה זה אמור להביע?
‏שאתה מהבחורים שיש להם כזה אגו נפוח,
‏שכל בחורה תשב ותחכה לך חצי שעה.
‏לא הייתי מעוניינת בזה.
‏ואז, כשנכנסתי, אני…
‏היה לי חם, הזעתי, הייתי אדום… ‏-כזה מתוק.
‏היא אמרה, "אתה לא כזה."
‏אתה לא כזה.
‏אני כל כך מצטערת. ‏-באמת…
‏היית כל כך נבוך ואיחרת ו…
‏היה היה כל כך… כיפי.
‏כל כך כיפי ומרענן.
‏וזה הקטע, היינו כמו ילדים יחד.
‏הייתה לנו שיחה נהדרת במשך כשעה.
‏הלכתי אחרי שעה,
‏ואמרתי לו שיש לי תוכניות אחרות.
‏התקשרתי אליו באותו ערב
‏ואמרתי, "אני עוזבת מחרתיים.
‏רוצה לצאת לארוחת ערב מחר?"
‏ואני בטוחה שהוא חשב ‏שזה כל כך ישיר ואמריקני.
‏אני בטוחה שהוא אמר לי ‏שזה כל כך ישיר ואמריקני.
‏ואז יצאנו לארוחת ערב למוחרת באותו מקום.
‏היא איחרה.
‏אני מה?
‏האמת היא שאיחרת.
‏אני איחרתי? ‏-כן.
‏זוכרת? באת בריצה אחרי המקלחת.
‏מווימבלדון. ‏-כן. זהו זה.
‏כן. ‏-לא חצי שעה.
‏לא. חמש. ‏-רק כמה דקות.
‏אבל היית די מבולבלת. ‏-אני שונאת לאחר.
‏חזרתי מווימבלדון
‏וכשאת מתגנדרת… רציתי ללכת הביתה ולהתקלח
‏ואז להגיע כשאני דומה יותר לעצמי.
‏חשבתי, את יכולה לאחר כמה שאת רוצה, ‏אני לא זז.
‏אני רוצה לראות אותך שוב."
‏הייתה תמונה אחת. פשוט רצינו לשקף את התחושה
‏כשישבנו במסעדה הקטנה ההיא וחשבנו, "אלוהים.
‏ננסה את זה."
‏אז קלטתי. חשבתי,
‏"טוב, הבחורה הזאת… האישה הזאת מדהימה,
‏היא כל מה שחיפשתי,
‏והיא מרגישה איתי כל כך נינוחה ורגועה."
‏הייתה לו רשימה, מתברר, של מה שהוא מחפש.
‏בואי לא ניכנס לזה.
‏רשימה מקיפה.
‏מה היו כמה מהדברים ברשימה?
‏לא חושף את הרשימה. ‏-טוב.
‏ניסיון יפה.
‏זאת הרשימה.
‏תשובה נכונה.
‏היא שלחה לי הודעה אחר כך
‏וכתבה, "סילבר, אני מטורפת עליו."
‏מייד אחרי שהם הכירו, ‏אשתי, אני והוא אכלנו יחד ארוחת ערב,
‏והוא ישב ככה, הוא הסתכל עלינו ואמר, ‏"חבר'ה, הכרתי בחורה.
‏רק הכרנו אבל נראה לי שהיא האחת."
‏ראו מייד שאלה עיניים של אדם שהתאהב.
‏היה ברור לשניהם מהר מאוד
‏שהם רוצים לפתח את זה וצריכים לחשוב איך.
‏והיא הייתה מסוחררת, ‏אבל אני יודעת גם שהיא ניסתה לחיות את הרגע.
‏היא רצתה להכיר אותו כפי שהוא,
‏לא כפי שהציבור חושב שהוא.
‏אני חושב שבשביל המון אנשים במשפחה, ‏בעיקר הגברים, מן הסתם,
‏יכול להיות פיתוי או דחף להתחתן עם מישהי
‏שתתאים לתבנית
‏ולא מישהי שאולי נועדת להיות איתה.
‏ההבדל בין קבלת החלטות עם הראש או עם הלב,
‏ואימא שלי קיבלה את כל ההחלטות, ‏אם לא את כולן, מהלב.
‏ואני הבן של אימא שלי.
‏אחה"צ התקשורת העולמית ואנשים בכל העולם
‏חיכו לברך את הנסיכה דיאנה,
‏שהביאה לעולם ילד שני.
‏זה בן.
‏הנסיכה דיאנה, כשהנסיך צ'רלס לצידה,
‏ילדה בשבת את בנה השני,
‏ילד כחול עיניים במשקל 3.11 ק"ג, ‏השלישי בסדר הירושה של כס המלכות הבריטי.
‏יותר מ-200 איש, ‏חלקם חיכו מחוץ לביה"ח כל היום,
‏הריעו לנסיך צ'רלס ‏כפי שלא יכלו להריע לנסיכה דיאנה.
‏נראה שכולם כל כך שמחים היום.
‏תודה רבה. אני פשוט מאושר.
‏אנחנו חושבים שזה נהדר.
‏כולם מאושרים מזה עד הגג.
‏אני שמח מאוד בשביל ליידי דיאנה.
‏בגיל 42 שעות, כשהוא כבר משגע את הבנות,
‏הגיח הנסיך הארי בהופעה ציבורית ראשונה ‏כשהוא עטוף בשמיכה לבנה שמרנית.
‏אם אני זוכר רגע שבו הבנתי פתאום ‏שהמשפחה שלי שונה?
‏לא, אני חושב שזה הדרגתי.
‏לא היה שלב שבו כולנו ישבנו בכיתה
‏וסבתא שלי עמדה שם עם מקל ארוך ‏ומשקפיים על האף ואמרה,
‏"בסדר. אז זאת המשמעות ‏של השתייכות למשפחה המלכותית."
‏זה לא קורה.
‏לפני הטקס הייתה המשפחה הגרעינית לבד בטירה,
‏עם בדיוק מספיק זמן כדי שנסיך ויילס
‏יסביר את ההיסטוריה של הגלימה המהוללת.
‏הנסיך הארי התנהג למופת.
‏הארי!
‏הארי, אל תעמוד על הבהונות שלי.
‏ויליאם הוא ילד בן שלוש טיפוסי, מתלהב מאוד,
‏אבל הארי אולי שקט יותר ורק מסתכל.
‏חזק יותר? ‏-חזק יותר.
‏הוא בהחלט טיפוס שונה בסך הכול.
‏טוב, מתחילים.
‏אבל אי אפשר לשלוט בכל האנשים כל הזמן.
‏הארי.
‏הפסנתרן הצעיר צריך שאבא ‏יאותת לו לאן להסתכל.
‏הארי.
‏אני זוכר שהילדות שלי
‏הייתה מלאה בצחוק, באושר, בהרפתקאות.
‏בדמיונם הילדים כבר היו בדרך לשריפה.
‏שריפה!
‏אין לי המון זיכרונות מוקדמים מאימא שלי.
‏כאילו חסמתי אותם בתוך הראש.
‏אבל אני תמיד זוכר את הצחוק השובב שלה.
‏היא תמיד אמרה לי, ‏"אתה יכול להסתבך בצרות, רק אל תיתפס."
‏ותמיד אהיה האדם השובב הזה בתוכי.
‏הנסיך הצעיר הכין משקפת מקרטון,
‏והוא נחוש בדעתו להביס את אנשי התקשורת ‏במשחק שלהם.
‏רוב הזיכרונות שלי הם התקהלויות של פפראצי.
‏כמו משפחות בריטיות רבות, הנסיך והנסיכה ‏מוויילס נוסעים לשמש של ספרד בכל אוגוסט.
‏הסיוט של החופשה שלהם הוא התקשורת העולמית.
‏צבא של אנשים שעוקבים ‏אחרי משפחת המלוכה מגיע בכל שנה.
‏נדיר שהייתה לנו חופשה בלי מישהו עם מצלמה
‏שמזנק מתוך השיח או משהו כזה.
‏במשפחת המלוכה
‏העצה התמידית הייתה, "אל תגיבו.
‏אל תזינו את זה."
‏תמיד היו לחץ ציבורי ולא מעט דרמה,
‏מתח וגם דמעות, וחזיתי בדמעות האלה.
‏תמיד ראיתי אותן על הפנים של אימא שלי.
‏ואני מניח שברגעים האלה חשבתי, ‏"רגע, מה אני?
‏מי אני? למה אני משתייך?"
‏בני משפחת המלוכה הם הדמויות ‏הבכירות ביותר במדינה.
‏הם נועדו לייצג את כל מה שקשור לבריטניה.
‏אם אתה בריטי, קשה מאוד לא להחשיב אותם
‏כמעט כחלק מהמשפחה המורחבת שלך.
‏אין ספק שבילדות שלי, ‏אם הייתם שואלים אותי מה זה להיות בריטי,
‏מוסד המלוכה,
‏הארמונות, בני המלוכה, ‏ההיסטוריה של משפחת המלוכה,
‏קשורים בקשר אינטימי לסמלי האומה הזאת.
‏קשה להמעיט בחשיבות התרבותית
‏של בית המלוכה הבריטי,
‏בין היתר כי זה בית מלוכה עתיק מאוד.
‏הוא קיים כמעט 1,000 שנים.
‏- משפחת המלוכה -
‏ואריכות הימים הזאת מוכפלת
‏באריכות הימים של המלכה עצמה.
‏- המלכה אליזבת השנייה -
‏כעת מגיע רגע השיא הגדול ‏של הטקס עתיק היומין.
‏באמצעות כתר אנגליה
‏הארכיבישופ מבצע את הטקס הפשוט
‏אך החשוב ביותר של הכתרת המלכה.
‏תחי המלכה!
‏אני מכריזה בפני כולכם
‏שכל חיי יוקדשו לשירותכם
‏ולשירות משפחת האימפריה הגדולה שלנו
‏שכולנו משתייכים אליה.
‏היא הייתה מלכה במשך מעל 70 שנה,
‏וזו תקופת השלטון הארוכה ביותר בתולדותנו.
‏אנחנו בדור שונה מאוד עכשיו. ‏כאשר דורות חדשים מגיעים,
‏אנשים עשויים להתחיל לפקפק בזה.
‏ואני אומר את זה בהערצה טהורה
‏למשפחה, לאנשים שאני עובד איתם.
‏אבל כשמסתכלים על זה במבט ביקורתי
‏ואומרים שיש משפחה שהכתיר אלוהים ‏בגלל קרבת דם
‏כדי שתשלוט במדינה הזאת
‏ובמדינות אחרות ברחבי העולם,
‏זו שיחה קשה,
‏אז כדי שהמוסד ישרוד,
‏הוא חייב לעבור מודרניזציה
‏אבל הוא צריך גם תמיכה עממית אדירה.
‏שיעור הפופולריות שלהם ‏הוא בדרך כלל בין 60 ל-80 אחוז.
‏אלה שיעורים שפוליטיקאים היו מתים להם.
‏אבל כדי לשרוד בעתיד,
‏הם צריכים לשמור על הפופולריות הזאת.
‏בכל שנה הם עורכים ‏בין 2,000 ל-3,000 ביקורים מלכותיים.
‏ולכל בתי המלוכה יש דוברים
‏כדי להבטיח יחסי ציבור לעיתים קרובות ‏על משפחת המלוכה,
‏ושאלה יחסי ציבור טובים לעיתים קרובות.
‏- עזרה לגיבורים -
‏המשפחה תלויה בתקשורת הבריטית ‏כדי להעביר את המסר הזה
‏כדי להמשיך להבטיח את הרלבנטיות שלה
‏ואת הנוכחות שלה בדמיון הבריטי ובעולם.
‏- שווייץ, 1995 -
‏הנסיך ויליאם הוביל את ילדי משפחת המלוכה ‏היום לצילומים שארגנו גורמים בארמון.
‏הנסיך הארי והנסיכה ביאטריס ‏צועדים מאחורי המלך לעתיד,
‏אבל בתו האחרת של הנסיך אנדרו, ‏הנסיכה יוג'יני,
‏מתקדמת קצת יותר לאט.
‏הצלמים צילמו את כל ארבעת הילדים יחד.
‏לאחר מכן שאלו את הנסיך ויליאם ‏אם הוא נהנה מהסקי.
‏כן, היה כיף. היה טוב מאוד. אני נהנה מזה.
‏צלמי הפפראצי היו מטרידים אותנו, ‏והיו מכריחים אותנו לחייך
‏ולענות על השאלות של העיתונאים.
‏תוכלו להסתכל למצלמה הזאת, בבקשה?
‏תסתכלו למצלמה הזאת.
‏וזה גרם לי להרגיש ממש לא בנוח מההתחלה.
‏תוכלו להסתכל רגע?
‏הלו? תסתכלו על זה.
‏את בסדר, יוג'יני?
‏ביאטריס, את בסדר?
‏הלו? אפשר לעשות משהו שונה?
‏והעסקה הייתה שנשים את מגלשי הסקי ‏ואז יעזבו אותנו בשקט.
‏כן, חלקם עשו את זה,
‏אבל השאר פשוט עקבו אחרינו
‏וצילמו או חיכו שתהיה תאונה,
‏ואז שלפו את המצלמות,
‏אז זה אף פעם לא היה הוגן, ‏זה אף פעם לא עבד.
‏סיפורים על משפחת המלוכה הבריטית
‏הם חומר טוב מאוד לא רק בבריטניה, ‏אלא ברחבי העולם,
‏אז יש תמריץ חזק מאוד לצלמים
‏לנסות להשיג צילומים ללא הרשאה ‏של בני משפחת המלוכה
‏כי הם יכולים למכור את זה ‏בעשרות אלפי דולרים.
‏אימא שלי הגנה עלינו כל כך טוב.
‏היא החליטה להתעמת עם האנשים האלה.
‏סליחה.
‏כאימא אני יכולה לבקש ממך ‏לכבד את המרחב של הילדים שלי?
‏כן, בהחלט. כן. אין שום בעיה.
‏כי הבאתי לפה את הילדים לחופשה.
‏הבנתי. ‏-וממש נשמח לקבל מרחב.
‏מובן, גברתי.
‏ואני בטוחה שכ… ‏-אפשר רק לצלם תמונה…
‏לא. ‏-אחר הצוהריים,
‏ואז נוכל לעזוב אתכם בשקט.
‏אם רק תעברו לשם, אם אתם עושים סקי,
‏ואעזוב אתכם בשקט. ‏-לא.
‏עקבו אחרינו 15 מצלמות היום.
‏לא הייתי חלק מזה. ‏-לא, אבל…
‏כאימא אני רוצה להגן על הילדים. תודה.
‏תודה.
‏אני חושב שהיה לה ניסיון
‏בקשיים של החיים האלה,
‏והיא חשה שהיא חייבת לדבר על זה…
‏הערב ב"פנורמה", נסיכת ויילס.
‏והיא התראיינה ל"פנורמה".
‏אני חושב שכולנו יודעים עכשיו ‏שהוציאו ממנה את הראיון הזה במרמה,
‏אבל מצד שני היא אמרה את האמת ‏על החוויה שלה.
‏איך את מרגישה לגבי היחס ‏של התקשורת כלפייך כיום?
‏- בי-בי-סי: פנורמה, 20 בנובמבר 1995 -
‏עד היום ההתעניינות הזאת ‏מבהילה ויוצאת דופן בעיניי,
‏כי אני לא אוהבת להיות במרכז תשומת הלב.
‏בתפקידיי הפומביים
‏אני מבינה שכשאני יוצאת מהרכב, מצלמים אותי,
‏אבל עכשיו כשאני יוצאת מדלת הכניסה,
‏מצלמים אותי. ‏אני אף פעם לא יודעת איפה תהיה עדשה.
‏הטרידו את אימא שלי ‏כל החיים שלה עם אבא שלי,
‏אבל אחרי שהם נפרדו, ‏ההטרדה החמירה עוד יותר.
‏בארמון באקינגהם הוכרז בצער
‏שנסיך ונסיכת ויילס החליטו להיפרד.
‏ההחלטה התקבלה באופן חברי,
‏ושניהם ימשיכו לגדל את ילדיהם ‏בהשתתפות מלאה.
‏הכול השתנה אחרי שנפרדנו,
‏והחיים נהיו קשים מאוד בשבילי.
‏ברגע שהיא התגרשה ועזבה את המוסד, ‏היא הייתה לבדה.
‏כן, אולי היא הייתה אחת הנשים ‏הכי משפיעות וחזקות בעולם,
‏אבל היא הייתה חשופה לזה לגמרי.
‏ראיתי דברים, חוויתי דברים, למדתי דברים.
‏- הקרב הפרטי של דיי -
‏הכאב והסבל של נשים שמתחתנות ‏ומצטרפות למוסד הזה.
‏- העצב הסודי של הנסיכה דיי -
‏- נסיכה במשבר -
‏אני זוכר שחשבתי, "איך אוכל למצוא מישהי
‏שמוכנה ומסוגלת
‏לעמוד בכל המטען שכרוך בזהות שלי?"
‏כל מערכת יחסים שהייתה לי, ‏בתוך שבועות, חודשים,
‏הייתה מרוחה על כל העיתונים,
‏והטרידו את המשפחה שלה
‏והחיים שלה התהפכו.
‏אז אחרי חברה או שתיים,
‏החברה השלישית או הרביעית אמרה, "רגע,
‏אני לא יודעת אם אני רוצה את זה."
‏אז כשהכרתי את מייגן, פחדתי
‏שהתקשורת תבריח אותה.
‏אותה תקשורת שהבריחה ממני ‏כל כך הרבה אנשים אחרים.
‏ידעתי שזה יכול להצליח
‏רק אם אשמור על זה בשקט כמה שאפשר.
‏בהתחלה מערכת היחסים שלנו ‏הייתה דבר קטן ושמור…
‏אוצר שמור.
‏- האז -
‏זה היה בשלט רחוק בהתחלה.
‏היו רק הודעות ושיחות בפייסטיים
‏ודיברנו שעות וזה היה מלהיב,
‏וזה כל כך מוזר כי זה לא היה מלהיב…
‏כמו שאני חושבת שאנשים מניחים שזה היה.
‏זה היה פשוט רגוע ונינוח.
‏- אני רוצה את זה איתך עכשיו -
‏רק הכרנו.
‏באמת, כמו כל זוג אחר, הבנו…
‏"מה את אוהבת לאכול? מה אתה אוהב לבשל? ‏אילו סרטים את אוהבת?"
‏הכרתי את מייגן יותר ויותר. חשבתי,
‏"עכשיו אני ממש מתאהב בה."
‏אוי, לא! ‏-אז למרות הפחד שלי,
‏פשוט פתחתי את הלב כדי לראות מה יקרה.
‏- ביג סור, קליפורניה, 16 בספטמבר 2020 -
‏עברנו על החוקים.
‏אני מרגישה שאנחנו עושים משהו כל כך שובב.
‏אלוהים אדירים. אהובי.
‏כל כך הרבה מאפיינים של מייגן ‏ומרכיבי אישיות שלה
‏כל כך מזכירים את אימא שלי.
‏יש לה אותה חמלה, יש לה אותה אמפתיה,
‏יש לה אותו ביטחון.
‏יש בה חום כזה.
‏מי זה?
‏אני מקבל את העובדה שיהיו אנשים ‏ברחבי העולם שממש לא מסכימים
‏לגבי מה שעשיתי ואיך שעשיתי את זה,
‏אבל ידעתי שאני צריך לעשות כל שביכולתי
‏כדי להגן על המשפחה שלי. ‏-היי, סבתא.
‏כן.
‏במיוחד אחרי מה שקרה לאימא שלי.
‏כן. זאת סבתא דיאנה. כן.
‏לא רציתי שההיסטוריה תחזור על עצמה.
‏- שלושים ואחת באוגוסט 1997 -
‏דיאנה, נסיכת ויילס, ‏נהרגה בתאונת דרכים בפריז.
‏לפי דיווחים מסוימים,
‏צלמי פפראצי רדפו אחרי הרכב ‏שבו נסעה הנסיכה דיאנה,
‏והם ניסו לצלם אותה.
‏מיליונים ברחבי העולם מנסים לעכל
‏את הטרגדיה האיומה ‏של מותה בטרם עת של דיאנה.
‏- דיאנה, היית אישה מיוחדת מאוד ‏ונתגעגע אלייך ממש. -
‏לכל בעלים ועורך
‏של כל עיתון ששילם על התמונות הפולשניות
‏והנצלניות שלה,
‏שעודד אנשים חמדנים וחסרי רחמים לסכן הכול
‏במרדף אחר דמותה של דיאנה, ‏יש היום דם על הידיים.
‏כשאימא שלי מתה, ‏היינו צריכים לחבוש שני כובעים.
‏אחד היה שני בנים מתאבלים ‏שרוצים לבכות, להתאבל,
‏ולהתמודד עם האבל הזה ‏כי איבדנו את אימא שלנו,
‏והשני היה הכובע המלכותי, לא להפגין רגש, ‏לצאת, להיפגש עם אנשים, ללחוץ ידיים.
‏תודה רבה. תודה.
‏הארי, אני כל כך מצטערת. ‏-אני כל כך מצטערת.
‏ויליאם.
‏תודה רבה. תודה.
‏חכה. אוי, אלוהים.
‏בריטניה סחפה אותי ואת ויליאם כילדים שלה.
‏סליחה.
‏הציפייה לראות את ויליאם ואותי מסתובבים
‏הקשתה עלינו מאוד.
‏אני זוכר שאימא שלי סיפרה לי שהיא נפטרה,
‏- ניקי, חבר ילדות של הארי -
‏ואז, אני חושב שכמו כולם, צפינו בהלוויה
‏וצפינו בו הולך מאחורי הארון.
‏- אימא -
‏אז באמת הכרת אותו לראשונה
‏או ראית תובנה שהיא מעבר להצצה או לצילום,
‏והרגשת שאתה מכיר אותו טוב יותר.
‏הכרתי את הארי באיטון בגיל 13.
‏היינו בחדרים סמוכים,
‏אז יכולנו להוציא את הראש מהחלון ‏ולדבר אחרי כיבוי האורות.
‏אבל אני חושב שכילד אין לך השפה
‏לשאול מישהו על מצבו הנפשי בצורה מורכבת,
‏מעבר ל"מה שלומך?" "בסדר" או…
‏ואולי אתה גם מתרחק מהדיון הזה
‏כי הוא כזה תפוח אדמה לוהט מבחינה רגשית,
‏אם אתה לא יודע מה הדבר הנכון להגיד,
‏תחמיר את המצב או תשפר אותו?
‏אם לא תגיד כלום,
‏לפחות אתה לא מחמיר את המצב.
‏אני מאמין שהייתה הסכמה בתקשורת
‏שבזמן שהם בבית הספר, ‏יניחו לוויל ולהארי לנפשם.
‏אבל ביום הראשון שבו יצאנו מהבית ‏ראינו התגודדות, משהו שאף פעם לא ראיתי,
‏של אורות מבזיקים וכל התקשורת הייתה שם.
‏הארי!
‏אז כל הדברים שקרו לאימא שלנו
‏התחילו לקרות לנו.
‏הארי!
‏מאז שהנסיך הארי לומד באיטון, אבא שלו ניסה
‏להבטיח שיהיו לו חיים רגילים ככל האפשר.
‏אבל הכתבה האחרונה על הנסיך הארי ‏היא הפעם השלישית
‏שבה הנער בן ה-14 הגיע לכותרות ‏ב"מירור" מאז שהתחיל ללמוד באיטון.
‏לא כל כתבה הייתה שגויה,
‏אבל היו המון הגזמות טיפוסיות ‏שחזרו על עצמן.
‏הוא משתולל, הוא לוקח סמים, ‏הוא שותה, הוא יוצא עד מאוחר,
‏הוא הולך למועדוני לילה, ‏יש לו חברה פה, חברה שם.
‏מה קורה פה?
‏- הארי המתפרע -
‏יש הבדל בין הצורך להשלים עם העובדה,
‏"טוב, יש לנו מעמד מסוים במשפחה הזאת,
‏ולכן תהיה רמה של עניין,
‏וצלמי פפראצי יסתערו עליך ‏וירדפו אחריך במכוניות ברמזורים אדומים
‏וירדפו אחריך בכביש ברגל", שזה מה שקרה
‏כנראה 30 או 40 פעמים כשהייתי צעיר יותר.
‏זה היה מוגזם.
‏הנסיך הארי נקלע לעימות עם צלמים
‏אחרי שיצא ממועדון לילה מוקדם בבוקר.
‏העימות הגיע לכותרות הצהובונים ‏אחרי שעות ספורות.
‏הארי התפרץ וצעק, ‏"למה אתם לא עוזבים אותי בשקט?"
‏כל מה שקרה בבריטניה היה כל כך אינטנסיבי.
‏ניסיתי לאזן את החוויה של נער צעיר
‏שניסה להתמודד עם המוות של אימא שלו
‏בלי הרבה תמיכה, עזרה או הכוונה.
‏זה לא נראה צודק. זה לא נראה הוגן.
‏- לסוטו, 2004 -
‏הארי הגיע ללסוטו ב-2004.
‏בהתחלה הוא היה בחור צעיר שהגיע ישר מאיטון,
‏והתפרסמו עליו כותרות שליליות איומות.
‏לא הכרתי אותו,
‏אבל חשבתי, "נראה מה אפשר לעשות ‏עם הבחור הצעיר הזה."
‏העדרים רועים בשטח המשותף? ‏-שטח משותף, כן.
‏היו גישושים,
‏גילינו איפה אנחנו מרגישים בנוח זה עם זה.
‏בפעם הראשונה שפגשתי את הנסיך סיסו ‏הוא היה מדהים.
‏עלינו על סוסים ורכבנו לחוות הבקר שלו.
‏אני חושב שהוא בא לפה בשביל פסק זמן
‏מהשגרה הכל כך אגרסיבית הזאת.
‏הרגשתי חום וקבלה ש…
‏"טוב, אני כאן, בלסוטו.
‏אולי אני לא יודע על לסוטו, ‏ואני כאן כדי ללמוד.
‏אני לא פה כדי ללמד."
‏הייתה תגובה מיידית, ‏לא רק שלי, אלא של הקהילה.
‏ראיתי שהארי דומה מאוד לאימא שלו.
‏כמה השראה קיבלת מאימא שלך ‏למה שאתה עושה פה?
‏המון. מאימא שלי ומאימא של סיסו.
‏שתי האימהות שלנו פעלו המון בתחום האיידס,
‏בעיקר בקרב ילדים יתומים.
‏אימא שלו מתה קצת לפני שהכרתי אותו,
‏אז בהתחשב בכך ששנינו איבדנו את האימהות,
‏מהר מאוד נהיינו כמו אחים.
‏היי לכולם.
‏הארי ביקר כמעט בכל שנה אחר כך.
‏הייתי בן 18 ואיכשהו ‏המשכתי בדרכה של אימא שלי
‏וניסיתי להמשיך את המורשת שלה ‏ולהסב לה גאווה.
‏הפתיחה הרשמית ‏על ידי הנסיך סיסו והנסיך הארי,
‏המייסדים של "סנטבלה".
‏התאפשר לו לבוא לפה ולהתנהג בטבעיות,
‏ואני ראיתי נער הופך לגבר אמיתי.
‏אפילו נתנו לו שם, האמת, שם בשפת הסוסוטו,
‏"מהאלה", כלומר, "לוחם".
‏הארי לוחם ברוחו
‏ולוחם באופיו.
‏לסוטו נתנה לי את המרחב ואת החופש
‏לנשום, לחיות ולצמוח.
‏נסעתי לאפריקה ‏לתקופות של שלושה חודשים לפעמים.
‏בוצואנה היא מדינה שקרובה מאוד לליבי.
‏העובדה שאני נמצא יותר זמן פה מאשר בבית ‏מדאיגה את אבא שלי מאוד.
‏יש לי שם משפחה שנייה, ‏קבוצה של חברים שגידלו אותי.
‏בשבילי זה תמיד היה די מיוחד.
‏אז היה ממש חשוב לספר על זה למג.
‏- טורונטו, קיץ 2016 -
‏בקיץ ההוא
‏עמדתי לעשות הפסקה בעבודה, ‏אבל תכננתי לטייל,
‏ושחקנית שעובדת איתי אמרה, ‏"אל תשכחי להשאיר מקום לקסם בתוכניות לקיץ."
‏וכששאלנו, "מתי נתראה שוב?"
‏הוא אמר, "אני צריך לנסוע לאפריקה ‏לבצע עבודות שימור."
‏הוא אמר, "יש לי שבוע חופש." ‏אמרתי, "גם לי." זה היה אותו שבוע.
‏אז הוא אמר, "את רוצה לבוא לבוצואנה?"
‏אמרתי, "אני אחשוב על זה." ואז עשיתי את זה.
‏- בוצואנה, אוגוסט 2016 -
‏נדהמתי שהיא אמרה כן.
‏האישה הזאת שפגשתי רק פעמיים. היא באה
‏לבוצואנה ונגור באוהל חמישה ימים. וואו.
‏שניהם עמדו לנסוע לאפריקה ולבלות ביחד באמת.
‏אז הוא אמר, "זה יעבוד או לא,
‏כי נהיה יחד מסביב לשעון."
‏- אייר בוצואנה -
‏אני עולה למטוס וטסה לאמצע הסוואנה?
‏מה? מה אני עושה?
‏מה אם לא נאהב זה את זה,
‏ואז ניתקע באמצע הסוואנה באוהל?
‏זו הייתה קפיצה,
‏אבל אני חושבת שבליבה היא ידעה ‏שהיא חייבת לעשות את זה איתו.
‏אז הגעתי לשם. ‏זו הפעם הראשונה שראיתי אותו אחרי חודש.
‏היה ממש מביך בהתחלה, כאילו, ‏"אלוהים, נתנשק?"
‏ואני זוכרת שהוא נתן לי כריך עוף.
‏אלוהים.
‏ואז נכנסנו ל"לנד קרוזר" ויצאנו לדרך.
‏בהתחלה ישבנו יחד
‏והתקדמנו להחזקת ידיים,
‏ואז גנבנו נשיקה בין הקפיצות,
‏והכול נתן תחושה נורמלית וטבעית.
‏היינו חייבים להכיר ‏לפני ששאר העולם והתקשורת יצטרפו.
‏הכול היה כל כך מדהים,
‏להיות שם באוהל הקטן שלנו
‏ובאמצע הלילה לשמוע רחש
‏ולהסתכל ולראות צל ולהגיד, "מה זה?"
‏זה פיל שמנשנש עלים מעל האוהל בצללים.
‏אמרתי, "זה לא מסוכן?" ‏הוא אמר, "אנחנו בסדר.
‏מבטיח שאשמור עלייך."
‏והאמנתי לו.
‏ממש האמנת בי ובטחת בי.
‏נכון.
‏הייתה תחושה שזה כל כך נכון וכל כך נורמלי.
‏שנינו יכולים להתנהג בטבעיות מוחלטת.
‏אין הסחות דעת. אין קליטה סלולרית.
‏אין מראה. אין חדר אמבטיה.
‏לא היה, "אין אני נראית?"
‏לשמחתי, ממש חיבבנו זה את זה.
‏- ניו יורק, ספטמבר 2016 -
‏ב-2016 מייגן ואני נפגשנו בניו יורק.
‏ממש נהנינו לשתות תה ושמפניה ‏ב"ברגדורף גודמן".
‏אמרנו, "בואי ניפגש בחדר התה ב'ברגדורף'."
‏- ברגדורף גודמן -
‏היא כזה, "כן, אני…
‏אני חושבת שהכרתי מישהו ואני מאוהבת.
‏זה הנסיך הארי." ואני…
‏פשוט הרגשתי שכל הגוף שלה רועד.
‏יש לנו תמונה מהרגע ההוא.
‏וצרחתי כי ידעתי שזה שונה.
‏היה ברור מאוד מהרגע שהיא סיפרה לי עליו
‏שהם מאוהבים
‏ושהם יעשו הכול כדי להיות יחד.
‏ידענו עד אז שאנחנו ממש מחוברים
‏וממש נמשכים זה לזה,
‏אבל איך זה יעבוד מבחינה מעשית?
‏בשלב הזה חשבתי, "מותר לו לטוס?"
‏הוא יכול לבוא לבקר אותה? ‏איך זה עובד מבחינה לוגיסטית?"
‏אני חושבת שהם פשוט המציאו את זה.
‏הם המציאו דרך שבה זה יעבוד.
‏היה לה כלל של שבועיים, שזה חכם מאוד,
‏ולפיו אנחנו חייבים להתראות ‏בכל שבועיים או פחות.
‏אמרתי, "איך זה ייתכן בכלל ‏עם הדברים שאני עושה?
‏אני לא אוכל לנסוע ‏ולהיפגש איתך כל כך הרבה."
‏הרבה יותר קל לי לנסוע ‏ולהיפגש איתו בבריטניה.
‏אני עדיין יכולה לעלות לטיסה מסחרית ‏ולהיפגש איתו בסתר.
‏בחודשים הראשונים, כשאף אחד לא ידע,
‏היה הרבה יותר הגיוני שהיא תבוא אליי,
‏כך שהיא תוכל לבוא להיות איתי ‏בארמון קנסינגטון.
‏אז נוכל להיכנס לרכב, לנסוע לווינדזור
‏ולטייל ליד פרוגמור.
‏ולעשות כל מיני דברים ביחד,
‏כך שנוכל להכיר
‏בלי שמישהו יצלם אותנו וזה יגיע לחדשות.
‏הכול היה צריך להיות סודי כל כך,
‏אז זה מאיץ את רמת ההיכרות
‏כשאתם לא מסתובבים בעולם בזמן החיזור, ‏אתם פשוט יחד.
‏להעביר אותה דרך המחסום המשטרתי ‏ולהכניס אותה לארמון קנסינגטון,
‏זה היה סיכון בפני עצמו
‏כי אנשים מדברים, כן?
‏העניין הוא לא על מי אתה סומך, ‏אלא על מי הוא סומך.
‏ככה זה עובד.
‏אנשים מן השורה
‏חושבים שבני משפחת המלוכה ‏מנהלים חיים עתירי פריבילגיות
‏עם המון משרתים והם גרים בארמונות
‏וקל להם מאוד.
‏אני לא מקנא בהם ולו לרגע.
‏בעיניי הם חיים בכלוב של זהב.
‏חסרות להם רוב החירויות ‏שאחרים מתייחסים אליהן כמובנות מאליהן.
‏יש להם מעט מאוד אוטונומיה ‏בבחירת העתיד שלהם.
‏רשמית הם לא רשאים לבחור דת.
‏ששת הראשונים בסדר הירושה
‏צריכים לקבל רשות מהמלכה לפני שהם מתחתנים.
‏אין להם בחירה חופשית לגבי הקריירה שלהם.
‏והתקשורת המודרנית פולשנית מאוד.
‏כשמדברים על משפחת המלוכה, ‏מקובל בין היתר לחשוף סודות.
‏כותרת גדולה יותר.
‏- "על מי אפשר לסמוך?" -
‏- סודות נחשפו -
‏תמונה חושפנית יותר. סיפור מזעזע יותר.
‏- שוטר מכר פרטי קשר של משפחת המלוכה -
‏זה משיג מכירות. זה משיג פרסום.
‏תרבות הצהובונים היא עסק חסר רחמים.
‏והיא יוצרת סביבה ממש הפכפכה ופרנואידית.
‏- האקרים ניסו לפרוץ לטלפון של העוזר ‏של ויליאם והארי 400 פעמים -
‏הרעיון הזה שבעיקרון אנחנו מאפשרים ‏לבני משפחת המלוכה להתקיים,
‏אמנם בצורה ראוותנית,
‏בתנאי שאנחנו זכאים ‏למידע בלתי פוסק על החיים האישיים שלהם,
‏ואני חושבת שזה משפיע ‏במיוחד על נשות משפחת המלוכה.
‏אני זוכר שמישהו אמר למייגן,
‏"אם את רוצה ללכת לטייט, ‏אם את רוצה לראות קצת את לונדון,
‏כדאי שתעשי את זה עכשיו, ‏כי החיים שלך עומדים להשתנות."
‏יצאנו בחשאי מאז יולי.
‏כל כך פחדנו מהרגע שבו זה יישבר.
‏הארי ניסה להכין אותי
‏למה שעלול לקרות, לפי חוויות העבר שלו.
‏- עשרים ותשעה באוקטובר 2016 -
‏ואז הדובר שלו ושל אחיו, ג'ייסון,
‏התקשר אליו ואמר לו ‏שצהובון דיווח על הסיפור כסקופ.
‏הוא אמר, "אם זה עומד להיחשך מחר, ‏נעשה חיים הערב."
‏הלכנו למסיבת האלווין יחד,
‏שבה יכולנו להיות מחופשים ואף אחד לא ידע.
‏היו לי בנדנה ומשקפי מגן. ‏-השאילו לך תחפושת נהדרת.
‏השאילו לי תחפושת נהדרת.
‏ואמרנו, "זו אולי ההזדמנות האחרונה שלנו ‏פשוט לצאת ו…
‏ליהנות." ‏-להוציא את הנצרה של רימון הכיף,
‏וזה מה שעשינו.
‏בת הדודה שלו יוג'יני והחבר שלה דאז, ג'ק,
‏והידיד שלי מרקוס היו שם גם.
‏היה כל כך מדהים. עשינו שטויות ונהנינו.
‏ואז…
‏שמעתם את זה? ‏זה הצליל של לבבות שנשברים בכל העולם.
‏דווח שהנסיך הארי יוצא ‏עם השחקנית מייגן מרקל.
‏הרווק הנחשק בעולם…
‏הברית הטרנסאטלנטית הזאת… ‏-אומרים שהם הכירו בקיץ שעבר.
‏למוחרת בבוקר היה כל כך הזוי.
‏הנסיך הבריטי ואהובתו האמריקנית.
‏אמרתי, "טוב, אז אתייחס לזה ‏כאילו אנחנו בסוואנה,
‏כי הכול זר מבחינתי,
‏אבל אני בטוחה שתשמור עליי,
‏ותעזור לי לעבור את זה."
‏היא מתארת את עצמה כרב-גזעית… ‏-היישר מקומפטון,
‏מהשכונה הלא נכונה.
‏היא טיפוס שונה מאוד,
‏שלא נראה לי שהאדם הממוצע ‏חושב עליו כשהוא חושב על "משפחת המלוכה".
‏בתמימותי לא ידעתי למה אני נכנס,
‏אבל באוקטובר 2016
‏פתאום הכול השתנה.
‏מייגן היא ממש חריגה.
‏היא פיתתה את הארי להתרחק מאיתנו.
‏נראה שהיא גרסה של האנטיכריסט. ‏-הכול באשמת מייגן.
‏- מייגן והארי מודים לתומכיהם ‏- בשנים האחרונות ולמי שתרם להפקה. -
‏תרגום כתוביות: דניאל שרמן