NETFLIX-SARJA
Muinaisen uskomuksen mukaan -
linnut kantavat sielumme, uskomuksemme ja toiveemme jumalille.
Ne ovat pimeitä sanansaattajia, jotka halkovat yötaivasta -
muodostaen parvissa alati muuttuvia kuvioita.
Mutta se sana, murmuration,
viittaa myös ääneen,
kuiskaukseen,
pimeässä lausuttuun rukoukseen, kun luulemme menettäneemme kaiken.
Tämänpäiväinen tarinamme on Kuiskaus.
Ohjaajamme on Jennifer Kent.
VAPAUS
KUISKAUS
Niille, jotka eivät tunne suosirriä, se vaikuttaa tavanomaiselta linnulta.
Niille, jotka tuntevat sen henkeäsalpaavat lentokuviot,
tämä laji on luonnon ihme.
Ja loputtoman salaperäisyyden lähde.
Tässä tapauksessa muuttohaukka toivoo saavansa aterian.
Se näkyy kuvan reunalla.
Ja hetkessä -
suosirrit kaartavat pakoon yhteisymmärryksessä -
muodostaen ensin tiimalasin muodon.
Sitten pallon.
Sitten jotain, mikä muistuttaa pilveä.
Ja lopulta,
uskomatonta kyllä,
linnun lennossa.
Yksikään suosirri ei jää kiinni.
Haukka-polo palaa kotiin nälkäisenä.
PERUSTUU GUILLERMO DEL TORON NOVELLIIN
Suosirrit eivät tarvitse petoa toiminnan aloittamiseen.
Ne tekevät sen ilman väijyvää haukkaakin.
Miten ja miksi vain harvat lajit osallistuvat tähän näytökseen -
muodostaen täydellisiä kuvioita satojen,
tuhansien,
joskus jopa miljoonien kanssa törmäämättä tai hämmentymättä?
Tutkijat ja lintutieteilijät ovat yrittäneet selvittää syitä vuosikymmeniä.
Viime aikoina he ovat pohtineet jopa telepatiaa.
Emme ole täysin vakuuttuneita,
että linnun mielessä tapahtuisi jotain niin mystistä.
Mutta olemme omistautuneet vastausten löytämiselle.
Haluamme kiittää herra ja rouva Montagueta,
hyväntekijöitämme, jotka ovat täällä tänään.
Kiitos anteliaisuudestanne.
Ja erityisesti uudesta elokuvakamerastamme.
Sellaiseen ylellisyyteen ei ole ollut varaa,
ja se helpottaa tutkimustamme paljon.
Ja kiitoksena -
meillä on kottaraisista pieni näyte, jonka Edgar kuvasi harjoituksena.
Nancya teidän pitäisi onnitella. Hän vetelee naruista.
Missä kuvasit sen? -New Yorkin pohjoisosassa.
Oletko käyttänyt kameraa aiemmin? -En tällaista.
Ne ovat esihistoriallisen ajan ainoita selviytyjiä.
Paljon pienempiä, toki,
mutta kutakuinkin samanlaisia, mikä on kiehtovaa.
Minäkin rakastan tutkimusta.
Kun minulla vain on kirjoja, olen tyytyväinen.
Entä te, rouva Bradley?
Mitä rakastatte linnuissa eniten?
Niiden vapautta.
Kukapa ei haluaisi joskus lennähtää pois maailmasta?
Oli ilo kuulla tutkimusmatkastanne.
Odotan sitä innolla. Sitä on suunniteltu kuukausia.
Hyviä uutisia teille molemmille.
Kaiken kokemanne jälkeen.
Anteeksi, Edgar.
Halusin soittaa kuukausia sitten, mutta…
Jos Jumala on olemassa, hän on hyvin julma.
Onnistuitte valitsemaan kylmän ja tuulisen sään.
Täydellinen aika suosirreille. -Ne ovat kaikkialla saarella.
Niistä ei tule pulaa.
Talo on lähellä lahtea, ja niitä on siellä paljon.
Onko siellä talo?
Rouvani on laittanut teille huoneet.
Siitä on aikaa, kun taloa on käytetty.
Ei se Ritz ole, mutta kelpaa.
Ei teidän olisi tarvinnut.
Emme voineet antaa teidän yöpyä teltoissa tällä säällä.
Olemme tottuneet siihen. -Sain generaattorin käyntiin.
Teillä on sähköä, juoksevaa vettä ja katto pään päällä.
Kovin ystävällistä.
Kerrohan, mitä ne tekevät, kun ne lentävät yhdessä sillä tavalla.
Miksi ne oikein tekevät niin?
Odotin hökkeliä. Tämähän on valtava.
Kuka ihmeessä on rakentanut tänne näin suuren talon?
Keskelle ei mitään.
Aiemmat omistajat antoivat sen valtiolle. Enemmän rahaa kuin älliä.
Asuiko joku täällä pysyvästi?
Omistaja rakensi sen tyttärelleen. Vienkö teidät sisälle?
Pahoittelut. Talo on niin suuri, etten saanut kaikkea siivottua.
Tämä on meille ylellistä. Todella.
Puuta takkaan löytyy täältä.
Ja lisää yläkerran makuuhuoneissa.
Ja keittiössä on puuhella.
Ulkona on paljon puuta. Näytän, missä.
Ja näytän, missä generaattori on, kun lähden.
KULLALLENI
Palaan ensi sunnuntaina tuomaan lisää tarvikkeita.
Kiitos vielä.
Hyvää lintujen tarkkailua.
Toimiiko?
5. lokakuuta 1951. Ensimmäinen päivä Big Harbour Islandilla.
Hiekkasärkälle kerääntyy valtava parvi, ja huomasin juuri muuttohaukan.
Olen tulossa.
Ne tulevat. Pikku kaunottareni.
Kuinka huomaavaista.
Uudet pyyhkeet ja lakanat.
Ei heidän olisi tarvinnut. Cornell on maksanut vain hiluja.
He ovat hyviä ihmisiä.
Olen iloinen, että olemme täällä.
Olen hyvin väsynyt.
Huomenna on ensimmäinen täysi päivä.
Ilman muuta.
En vain ole nukkunut.
Ei se haittaa.
5. lokakuuta 1951 kello 18. Big Harbour Island.
Lahdelle kerääntyy suuri parvi suosirrejä.
Noin 30 000.…
Mitä tapahtui? -Ei aavistustakaan.
Minä tarkistan. Mene takaisin sänkyyn.
Mene vain.
Tein voileipiä.
Kiitos.
Syö ne. -Minä syön.
Söitkö leivät?
Söin, ne olivat herkullisia.
Nähdään pian.
Haittaako, jos en tule tänään?
Minun pitää luoda luettelointijärjestelmä.
Voit asentaa mikin, jonka jätin.
Kantama on laaja. Valmistelin sen. -Ei ongelmaa.
Aloitan illallisen.
Hei?
Hei.
Täällä.
Mitä teet täällä pimeässä?
Pilaat näkösi.
Se on jo pilalla.
Jäit paitsi upeasta parvesta. Ehkä kaikkein kauneimmasta.
Sanot noin aina, kun en ole paikalla. -Enhän.
Sanonko?
Taisin saada hyvää ääninauhaa. -Kiitos.
Ne pitivät kovaa meteliä. -Ihanaa.
Tein vuokaa.
Olet ihme.
Sytytän tulen.
Brontën siskokset, Rouva Bovary,
Rikos ja rangaistus.
Tessin tarina. -Hilpeä valikoima.
Mitä sinä luet?
Suosirrien lisääntymiskäyttäytyminen Kanadan tundralla.
Provosoivaa.
Voi, kyllä.
Emme edes tutki niitä parittelukauden aikana.
Jokainen käytösmalli voi olla johtolanka.
Miten ne parittelevat, pesivät, hankkivat ravintoa.
Mikseivät ne lennä muodostelmassa parittelukaudella esimerkiksi?
Liian kiire rakastella.
Sirrin tapaan tanssi
Tule.
Ei. Haluan lukea. -Ole kiltti. Tule.
Ole kiltti.
Edgar, älä.
Minua ei huvita.
Sinua ei koskaan huvita.
Edgar.
Edgar! -Mitä?
Mitä ihmettä ne tekevät?
Ovatko ne sairaita? Suojautuvat kylmältä? -Ne kestävät luonnostaan kylmää.
En ole kuullut suosirrien pesivän pensaikkoa korkeammalla saati ullakolla.
Suosirri-kultani,
mitä te teette?
Minä nauhoitan.
Edgar?
On niin kylmä.
No?
Ne kuulostavat erilaisilta, surullisemmilta.
Etkö kuullut sitä?
Kuulinko mitä?
Anna ne tänne.
Mitä kuulit?
Et ole nukkunut yhtään. Olet väsynyt.
Kuuntelin sen monta kertaa.
En ymmärrä, mitä tapahtui. -Ethän käyttänyt vanhaa nauhaa?
Milloin olisin niin tehnyt? En ole hölmö.
Hyvä on. Älä suutu.
Auttaisi, jos kertoisit, mitä minun pitäisi kuunnella.
No… Se oli hauskaa niin kauan kuin sitä kesti.
"Ne liukuvat kuin humaltunut sormenjälki taivaan halki."
Richard Wilbur.
Hän puhuu lintuparvista.
Kaunis runo.
Mitä?
"Ne liukuvat kuin humaltunut sormenjälki taivaan halki."
Mitkä?
Lintuparvet.
Hyvä.
En löydä yhtään tapausta, jossa suosirrit pesivät ihmisasutuksiin.
Eikö se ole outoa?
Se antaa meille todennäköisesti vuosiksi päänvaivaa.
On kuin tämä talo vetäisi niitä puoleensa.
Vetäisi puoleensa?
Tämä talo?
Mikä päätelmä.
Miksi ne pesivät tässä talossa eivätkä missään muualla?
Tietääksemme.
Tämä talo karmii minua.
Sellaisia vanhat talot ovat.
Ne ovat karmeita.
Voinko lukea sinulle lisää?
Mitä tämä perhe teki täällä?
Jonka kuvia on seinillä. -En tiedä, rakkaani.
Miksi he jättivät kaikki huonekalunsa ja tavaransa -
keräämään pölyä?
Vuosikymmeniksi.
Sinulle tulee ryppy juuri tuohon,
kun yrität ratkaista mysteeriä.
Ei pitäisi kurtistella. -Ei, pidän siitä. Se on seksikästä.
Sinä olet seksikäs.
Älä ole hölmö.
Rakastan sinua, hullu lintunainen.
Rakastatko minua?
Päätäni särkee.
Edgar.
Älä koske minuun.
Miksen? -Mitä järkeä siinä on?
Se, että rakastan sinua.
Anteeksi.
Tarvitsen vain… -Lisää aikaa.
Tiedän.
En halunnut pahoittaa mieltäsi.
Annan sinun olla.
Edgar.
On niin kylmä.
Kuka siellä on? -Mikä hätänä?
Näin pahaa unta.
Anteeksi.
Tuli tekee ilmasta niin tunkkaista.
Voinko avata tätä hiukan?
Voit.
Haittaako, jos nukun ikkunan puolella?
Ei haittaa.
VAPAUS
Se on kaunis.
Eikö se ole sinusta outoa?
Miten niin?
Mikä on se sana, jonka mainitsen aina, kun joku kysyy, miksi pidän linnuista?
Naurat sille.
Puhut aina niiden vapaudesta. -Aivan niin.
Vapaus.
Monet tuntevat samoin, kun he katsovat lintuparvea, Nance.
Säälin häntä.
Mitä tarkoitat?
En tiedä. Tuntuu vain siltä.
Asua nyt yksin tässä suuressa talossa.
Hänen miehensä ja poikansa olivat täällä. Hän ei ollut yksin.
Tarkkaa työtä. Hän on kai ollut innokas lintuharrastaja.
Mitä olen tehnyt nyt?
En ymmärrä, mitä haluat. -En halua mitään.
En tiedä.
Anna olla.
Saitko tänään hyvin töitä tehtyä? -Elämässä on muutakin kuin työ.
Tiedän, mutta tulimme tänne töihin.
Halusit minun pitävän tauon. -Niin haluan.
Tämä on kaunis.
Mutta kun katson sitä,
tunnen vain surua.
Hänen kätensä ojennettuina noin.
Hän on tuntenut olevansa loukussa.
Tiedän tunteen.
Ava.
KULLALLENI
EN MALTA ODOTTAA, ETTÄ OLET TAAS SYLISSÄNI. ÄLÄ HUOLI VAIMOSTANI.
Hän sanoi jättävänsä vaimonsa palattuaan sodasta,
mutta kun sota oli ohi, hän palasi vaimonsa luo sanoen:
"En voi olla kanssasi, rakkaani. Sydämeni on särkynyt.
Minun täytyy kunnioittaa avioliittoani."
Hän sanoi kai olevansa raskaana. Mies mainitsi maksavansa lapsesta.
Arvasin ensimmäisestä kirjeestä, että mies oli hulttio.
Nainen ei kai aavistanutkaan. Hän oli rakastunut…
Puhut liian kovaa.
Mies ei asunut täällä eikä kuulunut perheeseen,
vaikka kuvissa siltä näyttää.
Miksi olet niin kiinnostunut heistä?
Miksi?
Koska haluan tietää, miten he päätyivät saarelle yksin.
Se on surullista.
Asumme heidän talossaan.
Luuletko, että se antaa oikeuden lukea heidän kirjeitään?
Onko vainajan kirjeiden lukeminen niin väärin?
On se.
Mistä tiedät, että he ovat kuolleet?
Minulla on tunne.
Sinulla on tutkijan aivot.
Mistä lähtien olet luottanut tunteeseen faktojen sijasta?
Niin, Edgar. Luoja paratkoon, että tuntisin jotain.
Heti, kun eräät astuvat vanhaan talonmurjuun,
he alkavat nähdä aaveita.
Eräät?
En ole mikään "eräs".
Enkä usko aaveisiin.
Olet kiinnostuneempi tuntemattomista kuin työstäsi.
Olen omistanut elämäni tälle työlle. -Tiedän.
Olen raatanut kovemmin kuin yksikään mies,
joka astelee Cornellin käytäviä täynnä itseään.
Tiedän. Olen pahoillani.
Anteeksi, että olen hetken kiinnostunut jostain muusta kuin linnuista.
Edgar.
Niin?
Suosirrit palasivat.
Tulen kohta.
Tästä tuli mielenkiintoista.
Tulen heti, kun voin.
Äiti on vihainen minulle.
Mitä olet tehnyt?
Missä olet ollut? -Töissä.
Sanoit tulevasi mahdollisimman pian. -Tein työtäni.
Avaa ovi.
Älä tartu niin tiukasti. Se on pökertynyt. Tapat sen.
Nancy. -Laske se alas, Edgar.
Kulta, sen niska on murtunut.
Pikku raukka.
Kaikki ei ole menetetty. Museo tarvitsee lisää eläimiä.
Oletko kunnossa?
Olen.
Kyllä, tietenkin.
On niin kylmä.
Mitä olet tehnyt?
Nancy.
Nance!
Kaikki on hyvin.
Kaikki on hyvin, kulta.
Ovi aukesi itsestään.
Ja sitten jotain…
Jotain…
Talo on vanha. Kaikki liikkuu ja natisee.
Anna tulla, Nance.
Et ole itkenyt lainkaan. Et sen jälkeen,
kun kaikki tapahtui.
Sinulle tekisi hyvää päästää se ulos.
Sanoit eilen, ettet halua minun tuntevan.
En sanonut niin. -Sanoit, että olin epätieteellinen,
kun luotin tunteisiini.
Ei, sanoin yllättyneeni, että luotat tunteisiisi.
Sehän olisi aivan kamalaa. Eikö niin?
Ei, Nance. En tiedä, mitä…
Kumpi vaimo haluat minun olevan?
Sekö, joka tuntee, vai se, joka ei tunne?
Olen pahoillani. En ole täydellinen.
Minä yritän.
Sinä tosiaan yrität.
En halua puhua enää.
Haluan vain nukkua.
Hei.
Sain kaiken, mitä pyysitte. -Ihanaa.
Herra Grieves?
Kertoisitteko, kuka tässä talossa asui?
Täällä ei ole asuttu vuosikymmeniin.
Tiedän. Keitä ihmiset seinillä ovat?
Tämä voi kuulostaa hölmöltä, mutta olen nähnyt asioita -
täällä.
Siinä kaikki.
Hyvin outoja asioita.
Mitä tarkoitatte?
Miksi hän asui täällä? Yksin poikansa kanssa.
Hänen perheensä toi hänet tänne.
He olivat liian eristyksissä. Siitä ei tullut mitään.
Miten niin ei tullut?
Poika kuoli.
Kuinka?
Pyydän, herra Grieves. Kuinka hän kuoli?
Hän hukkui.
Nainen hukutti hänet.
Missä äiti on nyt?
Pyydän, herra Grieves.
Hän tappoi itsensä.
Se tapahtui 30 vuotta sitten. Mitä sillä on väliä?
Olisin halunnut tietää.
Me uurastimme tarjotaksemme teille lämpimän majapaikan.
Me todella yritimme.
Olemme tietysti kiitollisia.
Täällä kuulemma nähdään asioita. Toisten kurjuus kiinnostaa.
Ihmiset näkevät, mitä haluavat. -Tietenkin.
Se on roskaa.
En usko aaveisiin.
Mistä tuossa oli kyse? -Missä?
Pitkässä, kiihkeässä keskustelussasi talonmiehen kanssa.
Ei mistään.
Ei pidä paikkaansa.
Miten voin auttaa sinua, jos et kerro mitään?
Koska kertomani ei ole sellaista, mitä haluat kuulla.
Haluan tietää.
Todella tahdon.
Kysyin häneltä talon asukkaista.
Äidistä ja lapsesta.
Selvä.
Olen nähnyt ja kuullut heidät tulostamme saakka.
Mitä tarkoitat?
Olen nähnyt ja kuullut heidät.
Tässä talossa.
Heidän äänensä, heidän hahmonsa.
Minusta olisi ihanaa, valtavan ihanaa, Edgar,
jos voisin kertoa sinulle tämän ja sinä uskoisit.
Tiedän, että et ole nukkunut kunnolla vuoteen.
Jopa järjissään olevat ihmiset näkevät ja kuulevat asioita univajeessa.
Älä… -En ole nähnyt mitään.
En aaveita enkä peikkoja. Vain vanhan talon.
Joten anna anteeksi. Yritän ymmärtää.
Älä sano, että yrität ymmärtää minua kuin olisin hullu.
En sanonut sinua hulluksi.
Olet kärsinyt pahimman iskun, jonka äiti voi kokea, ja olen huolissani.
Miksi on aina kyse minusta?
Sinäkin olet kokenut tämän.
Mikset kerro, miltä sinusta tuntuu?
Selvä! Tunnen olevani eksyksissä.
Olen vihainen.
Sydämeni on täysin hajalla.
Enkä ymmärrä sinua.
En ymmärrä, että vaikka rakas Avamme kuoli,
et ole vuodattanut kyyneltäkään koko vuoden aikana.
Haluatko, että itken?
Paranisiko olosi? -Ei tietenkään.
Luulin vain, että äiti itkisi lapsensa perään.
Matkan tarkoitus oli auttaa, ja nyt olemme täällä ja sinä -
tunnut välittävän enemmän näistä vainajista kuin omasta tyttärestäsi.
Kysyit, miltä minusta tuntuu.
Siltä minusta tuntuu.
Et päästä minua sisään. Et kertaakaan koko tänä kamalana vuotena.
Minä yritän.
Ja yritän ja tunnen, kuinka sinä livut pois.
Haluan, että pysymme yhdessä enemmän kuin mitään maailmassa, mutta…
Nukun täällä alhaalla tänään.
Lähden asemalle aikaisin aamulla ennen aamunkoittoa.
Ellet halua minun jäävän.
Kunhan vain -
sanot niin, Nance.
Ja minä jään.
Olen radion ääressä.
Edgar.
Nuku vaan
Nuku vaan, äidin pieni kulta
Nuku vaan
Äiti on vihainen minulle.
Mitä olet tehnyt?
Lopeta!
Anna hänen olla!
Äiti on vihainen minulle.
Enkä tiedä, miksi.
Kulta.
Äitisi teki sinulle pahasti.
Sinuun sattui.
Etkä ole enää elossa.
Et tehnyt mitään väärää.
Olit täydellinen lapsi.
On niin kylmä.
On niin pimeää.
Tule valoon, kultaseni.
Tule lämpöön. Voitko tehdä sen?
Tartu käteeni.
Et ole enää yksin etkä kylmissäsi.
Juokse valoon, kultaseni.
Olet turvassa.
Juokse valoon.
Juokse valoon!
Mitä olet tehnyt?
Ei!
Nancy?
Nance?
Edgar.
Niin.
Oletko kunnossa?
Olen pahoillani.
Olen kamalan pahoillani.
Olen ollut hukassa.
Totta kai, kulta. Minä ymmärrän.
Rakastan sinua.
Niin minäkin sinua, kulta.
Todella paljon.
Haluan puhua Avasta.
Tekstitys: Eveliina Niemi