‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫ה.פ. לאבקראפט,‬
‫הסופר שכתב את סיפורנו היום,‬
‫פחד מפני היקום.‬
‫הוא ראה בו בית רדוף רוחות בממדים קוסמיים,‬
‫שבו הסכנה אורבת מאחורי כל דלת,‬
‫וחושפת מציאויות חדשות, חלומות, סיוטים.‬
‫בייחוד לאלה מבינינו‬
‫שמוצאים את המפתח.‬
‫סיפורנו הערב הוא ״חלומות בבית המכשפה״‬
‫והבמאית היא קתרין הארדוויק.‬
‫- חלומות בבית המכשפה -‬
‫זהו סיפור על האהבה ועל החיים.‬
‫סיפורם של שני חבר׳ה:‬
‫אני,‬
‫ואני.‬
‫אבל אל תדאגו, אעזור לכם להבין.‬
‫ואני מבטיח לכם סוף טוב.‬
‫- על פי סיפור קצר מאת ה.פ. לאבקראפט -‬
‫וולט.‬
‫מה קרה?‬
‫אפרלי, מה הבעיה?‬
‫זה…‬
‫זה מתקרב.‬
‫למה את מתכוונת? מה מתקרב?‬
‫הרוחות.‬
‫אני לא רוצה ללכת איתן.‬
‫אני לא רוצה ללכת.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫את לא הולכת לשום מקום.‬
‫לא אתן לך.‬
‫אני מפחדת, וולט.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫הבטחתי לך שאגן עלייך.‬
‫את זוכרת, נכון?‬
‫אפרלי.‬
‫את זוכרת?‬
‫אפרלי?‬
‫היי.‬
‫אפרלי?‬
‫אוי, אפרלי… הבטחתי!‬
‫איך?‬
‫איפה אני?‬
‫מה קורה?‬
‫זאת…‬
‫וולט!‬
‫אני…?‬
‫רוח!‬
‫אתה שומע?‬
‫לא…‬
‫וולט! עזור לי!‬
‫עזור לי!‬
‫בבקשה! עזור לי!‬
‫בבקשה!‬
‫אפרלי!‬
‫ערב טוב, תושבי בוסטון.‬
‫אנו מקבלים בברכה‬ ‫את התעניינותכם בממדים אחרים.‬
‫הגשר שבין העולמות.‬
‫מהו?‬
‫היכן הוא?‬
‫ולמי יש את הכוח לפרוץ אותו?‬
‫היא נולדה עם היכולת לחצות את הגשר הזה.‬
‫היא ראתה את הצד השני,‬ ‫והיא מביאה קולות משם.‬
‫חברים יקרים,‬
‫אתם מביטים בה.‬
‫מדאם לוין!‬
‫לנגד עיניכם, היא תיצור קשר‬ ‫עם בנם האובד של בני הזוג האלה.‬
‫ילד אהוב,‬
‫אתה, שמת מקדחת.‬
‫אני מזמנת אותך.‬
‫הוא כאן.‬
‫שמרו על קור רוח. לא יאונה לכם כל רע.‬
‫אקטופלזמה.‬
‫מדאם לוין, את בסדר?‬
‫מדאם לוין, את שומעת אותנו?‬
‫חברים יקרים,‬
‫זכרו מה ראיתם כאן הערב.‬
‫הגשר הוא אמיתי.‬
‫ניתן לרכוש מזכרות ותוכניות בלובי.‬
‫הגשר יכול להביא אותי לאחותי.‬
‫חייבים לחזור לשם.‬
‫לא.‬
‫וולטר!‬
‫וולטר.‬
‫סליחה.‬
‫וולטר!‬
‫הטורבן הארור מועך לי את המוח.‬
‫אין כסף לקנות אחד חדש.‬ ‫אנחנו לא נכסה את ההשקעה.‬
‫ראית כמה מושבים נשארו ריקים?‬ ‫-אני לא יכולה לעשות יותר ממה שאני עושה.‬
‫החלק האחרון לא היה משחק.‬
‫חשבתי שאקיא על הבמה.‬
‫כנראה בגלל חלבוני הביצים.‬ ‫נוותר עליהם בפעם הבאה.‬
‫זה לא בגלל החלבונים!‬
‫זה להעלות גירה ולפלוט‬ ‫ממחטת נייר ספוגה ברוטב פלסטלינה.‬
‫נראה אותך מכניס‬ ‫את הדבר המטונף הזה לתוך הפה.‬
‫אקטופלזמה…‬
‫צר לי, וולטר.‬
‫אני יודע שחשבת שאולי היא האחת.‬
‫אני יודע שהצד השני הוא אמיתי. ראיתי אותו.‬
‫אבל איך אני אמור להוכיח את זה להמונים?‬
‫תקשיב,‬
‫חבר של המשפחה עובד במגזין ״טיים״.‬
‫אימא שלי הזמינה אותו לארוחת ערב לא מזמן,‬ ‫והוא פשוט…‬
‫הוא הציע לי עבודה.‬
‫לא משהו מי יודע מה,‬
‫רק תיוק והקלדה, אבל…‬
‫אני לא יכול להמשיך‬ ‫להתפרנס מעבודות מזדמנות.‬
‫אגודת הספיריטואליזם כבר בקושי משלמת.‬
‫אולי הגיע הזמן לשקול‬ ‫כיוונים אחרים לחיים שלנו.‬
‫אין שום דבר אחר שאני רוצה לעשות.‬
‫חשבתי שאתה מאמין במטרה.‬
‫אני מאמין.‬
‫אני רק לא רוצה להישאר עני לנצח.‬
‫כן… אז כסף חשוב יותר מכבוד?‬
‫זה לא הוגן.‬
‫- אגודת הספיריטואליזם -‬
‫שמחי מרים, מלאת החסד, האל עמך,‬
‫ברוכה את בנשים,‬
‫וברוך פרי בטנך, ישוע.‬
‫מרים הקדושה, אם האלוהים,‬ ‫התפללי בעדנו, החוטאים…‬
‫שמחי מרים, מלאת החסד, האל עמך,‬
‫ברוכה את בנשים,, וברוך פרי בטנך…‬
‫הוא נבנה על קו ליי.‬
‫יש לבית כוחות, אין ספק בכך.‬
‫אבדוק מה אפשר לעשות.‬
‫אולי נבדוק. אינני יכול להבטיח דבר.‬
‫שמור לפחות את הציור. הצג אותו לראווה.‬
‫עם הזמן הוא ימצא את דרכו בחזרה אליי.‬
‫הוא חשוב.‬ ‫-בסדר. אציג אותו. אני מבטיח.‬
‫חשבתי שהוא יבין את החזיונות שלי.‬
‫החזיונות שלך הם מן השטן.‬
‫אל תפני אליי שוב לעולם!‬
‫מר גילמן.‬
‫מה זה היה?‬
‫ציירת.‬
‫היא גרה בחדר שכור‬ ‫בבית שהיה של קציעה מייסון.‬
‫המכשפה?‬ ‫-כן.‬
‫יש לה כל מיני טענות לגביו.‬ ‫דלתות קסמים, ממדים מתחלפים…‬
‫אבל חוששני שהיא לא שפויה בדעתה.‬
‫מוטב לנו לעבוד עם אנשים אמינים יותר.‬ ‫הלא כן, מר גילמן?‬
‫ללא ספק, אדוני.‬
‫אבל יש לי שני מדיומים אמינים מאוד.‬
‫שניהם נמצאים מחוץ למדינה.‬
‫רק שתי נסיעות, מר לבושיין.‬
‫אדוארד ברייס בניו יורק,‬ ‫ואלן בלאקמן בבולטימור.‬
‫תריח.‬
‫לא.‬
‫כ־50 איש מעידים על כך שבלאקמן מסוגלת לרחף.‬
‫אמרתי לך, גילמן. אין לנו כסף לזה.‬
‫סר קלהאן אמר שלא סיפקנו תוצאות‬ ‫שמצדיקות מימון נוסף.‬
‫אבל אדוני,‬ ‫אנחנו כה קרובים למציאת מדיום אמיתי.‬
‫פשוט קשה לנפות את המתחזים.‬
‫ואף על פי כן, המשקיעים לא ימשיכו לשלם לנו‬
‫כדי שנגיע למבויים סתומים.‬
‫תקשיב,‬
‫ייתכן שניאלץ להתמודד עם האפשרות‬
‫שאגודת הספיריטואליזם‬ ‫תסגור את סניף מסצ׳וסטס.‬
‫בינתיים,‬
‫כל הפעילות בשטח מושהית.‬
‫צר לי, גילמן.‬
‫אבל…‬
‫עוד יש לך את העבודה השנייה שלך, לא?‬
‫הנה הבורבון שלך.‬ ‫-תודה.‬
‫העודף בשבילך.‬ ‫-תודה.‬
‫- טיים -‬
‫התקבלת לעבודה.‬
‫לא היה לי מושג עד כמה אירופה סוערת.‬
‫ידעת שעל־אדם צמחוני עולה לשלטון בגרמניה?‬
‫זה טירוף.‬
‫ברכותיי, פרנק.‬
‫שמעתי שמחפשים עוד מישהו.‬ ‫-אני לא מעוניין.‬
‫למען השם, וולטר…‬
‫אולי פשוט תרד מהעץ?‬
‫נוכל להמשיך בעבודה ובמחקר בשעות הפנאי,‬
‫רק עם קורת גג מעל לראש.‬ ‫-קנה לך משקה, או לך מפה.‬
‫אתה יודע,‬
‫אכפת לך מאחותך המתה‬ ‫יותר מאשר מאנשים חיים.‬
‫הוא טיפש אם הוא חושב‬ ‫שהוא יכול להשפיע על ממד אחר.‬
‫אנחנו מבקרים ביער, אבל לא עושים גלים.‬
‫מה זאת אומרת, ״ממד אחר״?‬
‫ראיתי יער.‬
‫יער שלוקח אליו את המתים.‬
‫הוא אמיתי, נכון?‬
‫לא פה. בחוץ.‬
‫- הקרן השחורה‬ ‫נוסד 1872 -‬
‫קוראים לי וולטר גילמן.‬
‫אני חוקר מטעם אגודת הספיריטואליזם.‬
‫עוד ״בילגאנה״ שמנסה להפיץ את הידע השבטי.‬
‫לא, ממש לא. אני…‬
‫מחפש את אחותי.‬
‫היינו תאומים.‬
‫הייתי שם כשהיא מתה, ו…‬
‫ראיתי את הרוח שלה.‬
‫היא נלקחה ממני, נשאבה לתוך מין מערבולת.‬
‫הבטתי לתוכה, וראיתי עצים.‬
‫זה נקרא ״יער הנשמות האבודות״.‬
‫אזור חיץ לאלה שאינם מוכנים להמשיך הלאה.‬
‫היית שם?‬
‫אכן.‬
‫איך?‬
‫אתה יכול לקחת אותי?‬
‫כמה אתה מוכן לשלם, חבר?‬
‫זה מופק מפרח קקטוס.‬
‫כלומר, ״זהב נוזלי״.‬
‫זה מסוכן?‬
‫עד כמה אתה רוצה לראות את אחותך שוב?‬
‫ותזכור: אל תכה גלים ביער.‬
‫אפרלי!‬
‫וולט.‬
‫וולט!‬
‫בפעם הבאה, שכב על הכריות, בילגאנה.‬
‫פרנק!‬
‫מה…‬
‫אני בא.‬
‫ראיתי אותה, פרנק.‬ ‫-וולטר, שתיים לפנות בוקר.‬
‫ראיתי את אפרלי!‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫פגשתי איש בפאב.‬
‫הוא אמר שיש לו גישה לעולמות אחרים.‬
‫וזה עבד, פרנק. זה עבד!‬
‫לאט לאט.‬
‫הוא לקח אותי למקום.‬
‫הם מוכרים חומר בשם ״זהב נוזלי״.‬
‫אתה מתכוון לסם.‬
‫יצאת מדעתך, וולטר?‬ ‫-לא.‬
‫מצאתי גורם מסייע שעוזר להגיע לצד השני.‬
‫רגע, אתה מספר לי‬
‫שהכנסת חומר כימי לא מוכר,‬ ‫מאדם לא מוכר, לגוף שלך?‬
‫השתגעת?‬ ‫-אם תשתמש בזה, תבין.‬
‫אנחנו צריכים לחזור.‬ ‫אנחנו צריכים לקנות עוד.‬
‫לא. אנחנו לא צריכים לעשות את זה.‬
‫תן…‬
‫מה שאנחנו צריכים זה להחזיר אותך למציאות.‬
‫אתה לא מקשיב לי.‬
‫ראיתי את אחותי.‬
‫היא הייתה בגיל שבו נפטרה.‬
‫לבושה באותם הבגדים.‬
‫והיא הייתה לכודה.‬
‫אתה חושב שאני סתם ממציא?‬
‫אני חושב שאתה נואש, וולטר.‬
‫אני חושב שאתה מוכן לעשות כל דבר‬
‫כדי להוכיח שהדבר שנלחמת עליו הוא אמיתי.‬
‫מלכתחילה לא האמנת, מה?‬
‫מעולם לא ראיתי דבר.‬
‫אתה אומר שראית את כל זה, אבל…‬
‫אני לא ראיתי.‬
‫אפרלי!‬
‫מה את עושה פה?‬
‫בית המכשפה.‬
‫וולט?‬
‫אפרלי!‬
‫זה באמת אתה!‬ ‫-ידעתי שאמצא אותך!‬
‫ידעתי שזה יקרה!‬ ‫-לא חשבתי שאראה אותך שוב.‬
‫את נראית‬
‫בדיוק אותו הדבר.‬
‫ואתה איש זקן.‬
‫סליחה.‬
‫סליחה שלא הצלתי אותך כשעוד יכולתי.‬
‫זמני הגיע אז.‬
‫אני מבינה את זה עכשיו.‬
‫לולא פחדתי כל כך, לא הייתי מגיעה הנה.‬
‫התקבלת לתזמורת הסימפונית של בוסטון?‬
‫הפסקתי לנגן אחרי שמתת.‬
‫לא נגעתי בקלידים כבר שנים.‬
‫וולט, היית מוכשר כל כך.‬
‫הדבר היחיד שעניין אותי‬ ‫היה לראות אותך שוב.‬
‫זה כל מה שרציתי.‬
‫למצוא אותך.‬
‫לא, עוד לא.‬
‫חזרי איתי!‬
‫אני לא יכולה. ניסיתי לעזוב.‬ ‫-לא אעזוב אותך!‬
‫״עולמנו הוא רק אחד מאינסוף עולמות.״‬
‫קציעה מייסון.‬
‫״קציעה מייסון הייתה מטפלת בעשבי מרפא‬ ‫בסוף המאה ה־17.‬
‫״מייסון טענה כי היא מסוגלת‬ ‫לעבור לממדים אחרים.‬
‫״היא השתמשה בפגיון טקסי עתיק בתור מפתח.״‬
‫״היא הואשמה בכישוף‬ ‫ונשפטה ונתלתה מעץ בחצר ביתה.‬
‫״גופתה נלקחה, ע״י אדם או אנשים כלשהם,‬
‫״בלילה השלישי.‬
‫״הגופה לא נמצאה מעולם.״‬
‫״בית המכשפה.״‬
‫״רח׳ אוזגוד 33,‬
‫״רק 27 קילומטרים מבוסטון.״‬
‫אני מוכרח לחקור את הבית הזה.‬
‫אתה מוכרח להאמין לי.‬
‫זה מכותונת הלילה של אחותי, אני נשבע!‬
‫לא. אתה מבין איזה שם רע‬ ‫ההתנהגות שלך מוציאה לנו?‬
‫אדוני,‬
‫אם רק תנסה את הזהב הנוזלי…‬
‫לא. מספיק.‬
‫המצב פה קשה, גילמן.‬ ‫אנחנו מנסים לשמר את אמינותנו.‬
‫ואתה בא הנה, אחרי שהשתמשת בסמים,‬
‫ומתחנן לקבל כספים?‬
‫חברותך באגודת הספיריטואליזם מבוטלת.‬
‫מה?‬
‫לך מפה.‬
‫תחזור כשתשוב להיות אדם מכובד.‬
‫- חדר להשכיר‬ ‫מחיר שווה לכל נפש -‬
‫זה צמח קצת יותר מדי.‬
‫אל תגזום כלום.‬
‫גרה פה ציירת, נכון?‬
‫רק דיירת אחת, בקצה השני.‬
‫לא תראה אותה.‬
‫יש פה עכברושים?‬
‫עכברושים, עטלפים… מי יודע?‬
‫זה נראה לח.‬
‫זה באמת לח.‬
‫לעזאזל.‬
‫״קיומם של ממדים אחרים‬
‫״אינו מוטל בספק.‬
‫״הביקור בהם מתאפשר רק‬ ‫במצבים של שינוי בתודעה.״‬
‫שינוי בתודעה…‬
‫״פריצת הדרך הבאה היא העברתו של חומר.‬
‫״ישנו מפתח…״‬
‫מפתח…‬
‫שיאפשר לנו להביא משהו‬
‫מן העולם הבא אל עולמנו.‬
‫המפתח.‬
‫אפרלי, זה המפתח?‬
‫- עולמנו הוא רק אחד מאינסוף עולמות‬ ‫קציעה מייסון -‬
‫יש לו ריח של עוני.‬
‫תאומים.‬
‫ג׳נקינס בראון.‬
‫זה האיש לו חיכינו, קציעה?‬
‫הוא בא הנה לשחרר את שנינו?‬
‫זה המפתח.‬
‫תאומים.‬
‫זה האיש לו חיכינו, קציעה?‬
‫העברתו של חומר מן העולם הבא אל עולמנו.‬
‫ובחזרה.‬
‫וולט!‬
‫אתה מוכרח להסתלק מפה. עכשיו.‬
‫משהו עקב אחריך הנה, דרך הדלת.‬
‫אתה מפריע ליער. מכה גלים.‬
‫אלוהים.‬ ‫-רוץ.‬
‫תתחבא!‬
‫היא הלכה.‬ ‫-לא היית צריך לחזור הנה.‬
‫הקשיבי לי, אפרלי.‬
‫אני יכול לקחת אותך איתי.‬
‫מה?‬
‫כשקרעתי את הכותונת שלך,‬ ‫פיסת הבד חזרה יחד איתי.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬ ‫-אנחנו תאומים.‬
‫המפתח שמאפשר לחומר לעבור בין ממדים.‬ ‫ראיתי את זה במחקריה של קציעה מייסון.‬
‫קציעה מייסון?‬
‫גם היא רוצה לחזור.‬
‫הבטחתי להגן עלייך.‬ ‫אנא, תני לי להחזיר אותך הביתה.‬
‫חה! ״הביתה״…‬
‫הייתי מעדיף לראות את פלאי העולם‬ ‫ולא לחיות חיים משעממים בבית.‬
‫לשתות,‬
‫לרקוד,‬
‫ליהנות מהחיים.‬
‫קציעה, הם כאן!‬
‫לא!‬
‫אתם לא תחמקו! אתם לא תגיעו לשום מקום!‬
‫עוף מפה!‬
‫רוצי!‬
‫אתה תהיה שלי.‬
‫וולט! לא!‬
‫עזבי אותו!‬
‫הוא שלי!‬
‫לא!‬
‫אפרלי.‬
‫החזרת אותי.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫תיזהר.‬
‫ברכות, וולטר.‬
‫לכי.‬
‫רוצי!‬
‫לא תימלט מפניי, ילד!‬
‫תפתחי, בבקשה!‬
‫מה אתה רוצה?‬ ‫-אני גר בחדר בצד השני.‬
‫יש שם משהו שמנסה לפגוע בנו.‬
‫זה לא אנושי.‬
‫ראיתי אותך בעבר.‬
‫חיטטת בענייניה של קציעה מייסון.‬
‫היא חייתה בבית הזה.‬
‫בחדר שלך.‬
‫אני חשה באנרגיה שהכעס שלה הותיר אחריו.‬
‫היא עונתה בסיילם.‬
‫דקרו אותה במחטים כדי לראות אם יירד לה דם.‬
‫היא גורמת לי לצייר‬
‫את חזיונותיי.‬
‫מה פשר הדבר?‬
‫אלוהים!‬
‫אני מכירה אותך!‬
‫זו את!‬
‫מה עשית?‬
‫היא לא תפגע בנו.‬
‫זו אחותי. שמה אפרלי.‬
‫פתחת דלת?‬
‫פתחת דלת בתוך בית המכשפה?‬
‫תגיד לי שקציעה לא באה אחריך.‬
‫החזרת אותה איתך?‬
‫הכית גל?‬
‫רק רציתי שאחותי תחזור.‬
‫את רואה?‬
‫היא מתחזקת.‬
‫אחותך מתה!‬
‫אתה לא מבין?‬
‫זה אתה.‬
‫ לא יכולות להתחבר.‬
‫מה?‬
‫אחותך וקציעה במעגל אחד.‬
‫אתה במעגל השני.‬
‫שתי נשמות אבודות,‬
‫ואחת חיה.‬
‫אבל הן לא יכולות להתחבר.‬
‫כדי שהמתים יקומו לתחייה,‬
‫החיים מוכרחים למות.‬
‫וולטר, לא ביקשתי את זה.‬
‫מוכרחה להיות דרך אחרת.‬
‫לא.‬
‫הציורים שלי לא משקרים.‬
‫המכשפה‬
‫תהרוג אותך עד עלות השחר.‬
‫אפרלי?‬
‫אפרלי!‬
‫מה אפשר לעשות?‬
‫בוא.‬
‫מהר.‬
‫את!‬
‫אמרתי לך לא לחזור הנה לעולם.‬
‫אחותי, אנו זקוקים למחסה.‬
‫את בחרת להתערב בכוחות‬ ‫שאין להם מקום בבית האל.‬
‫הסתלקי,‬ ‫לפני שאתפוס אותך בשיערך ואשליך אותך.‬
‫ואתה…‬
‫אילו שדים זימנת, ילד?‬
‫כעת המתים רוצים אותך.‬
‫אתם לא תכניסו אותם הנה.‬
‫אחותי! אנו זקוקים לעזרתך.‬
‫לא נוכל להילחם באופל הזה לבדנו.‬
‫איננו רוצים להיכנע לשטן.‬
‫אנו זקוקים להדרכתך כדי לעמוד איתן.‬
‫אנא.‬
‫כל נשמה ראויה לגאולה, הלא כן?‬
‫אתן לכם מחסה,‬
‫ואתפלל למען נשמותיכם.‬
‫אך עליי להזהיר אתכם:‬
‫ייתכן שאפילו קרקע מקודשת לא תרחיק אותם.‬
‫אני מקווה שאתם מבינים‬ ‫מה הבאתם לעולם הזה.‬
‫תודה לך, אחותי.‬
‫תבורכי.‬
‫ואל תלכלכו לי את הרצפה.‬
‫אפשר להשתמש בטלפון?‬
‫וולטר?‬
‫פרנק!‬
‫וולטר!‬
‫פרנק.‬
‫וולטר.‬
‫מה קרה?‬
‫רוחות רודפות את נשמתו.‬
‫הוא הביא אותן מעולם המתים.‬
‫היא חזרה, פרנק.‬
‫החזרתי את אפרלי.‬
‫אתה צריך רופא.‬ ‫-לא.‬
‫לא, זאת האמת. אני נשבע.‬
‫היא נעלמה. אני חושב שהיא מנסה להגן עליי.‬
‫היא יודעת שכדי שהיא תחיה,‬ ‫אני מוכרח למות.‬
‫לא יכולות להתחבר.‬
‫זה טירוף.‬
‫אני לוקח אותך לבית חולים.‬ ‫-לא! הוא לא יהיה מוגן שם.‬
‫שקט!‬
‫וולטר…‬
‫היא מנסה להיכנס.‬ ‫-מי?‬
‫קציעה מייסון.‬ ‫-וולטר…‬
‫היא רוצה להרוג את גילמן‬ ‫כדי שתוכל לחזור לחיים.‬
‫לא יכולות להתחבר.‬
‫בוא אליי.‬
‫וולטר!‬
‫תן לי להיכנס!‬
‫תחזיקו אותו!‬
‫כדי שאחותך תחיה,‬
‫אתה מוכרח למות!‬
‫תחזיקו אותו!‬
‫וולטר!‬
‫בוא אליי.‬
‫הסתלקי, שדה!‬
‫וולטר!‬
‫עופי מהכנסייה שלי!‬
‫הצילו!‬
‫לא!‬
‫אפרלי.‬
‫הצילו!‬
‫שמישהו יעזור לי!‬
‫אני לא יכול.‬
‫תעשי את זה, קציעה!‬
‫שחררי את שנינו!‬
‫עצרי!‬
‫לא!‬
‫אפרלי.‬
‫אני לא רוצה לאבד אותך שוב.‬
‫אני כבר לא מפחדת.‬
‫שחרר אותי.‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬
‫אני אוהבת אותך, וולט.‬
‫אני חופשיה סוף סוף, וולט.‬
‫זה נגמר.‬
‫העולם לא ידע לעולם מה עברנו אמש.‬
‫הציור שלי אמר שהוא ימות לפני עלות השחר.‬
‫אני שמחה שטעיתי.‬
‫שבע שנים עבדתי באגודת הספיריטואליזם,‬
‫וכל הזמן הזה…‬
‫לא ראיתי רוח רפאים.‬
‫אבל צדקת כל הזמן הזה.‬
‫מה זה?‬
‫תני לי את העששית.‬
‫זו עליית הגג.‬
‫תיזהר.‬
‫עדיין רטוב.‬
‫זה רקוב.‬
‫זו היא.‬
‫גופיהם הארציים.‬
‫זו גולגולת אנושית.‬
‫זה בתוכי!‬
‫וולטר!‬
‫לא! מה קרה?‬
‫וולטר.‬
‫מה קורה? מה עושים?‬
‫הוא מת?‬
‫נדמה לי שאני שומע משהו.‬
‫פעימות לב.‬
‫את מה שעשיתי אי אפשר לבטל!‬
‫וולטר.‬
‫קראי לרופא!‬
‫הוא צריך עזרה.‬
‫קראי לרופא!‬
‫אתה תהיה בסדר.‬
‫תפסיקי!‬ ‫-אין מה לעשות.‬
‫צריך להזעיק עזרה.‬ ‫-תסתכל.‬
‫הציורים שלי אף פעם לא משקרים.‬
‫היא ניצחה.‬
‫אבל…‬ ‫-תראה.‬
‫אמרתי לך שלא תוכל לברוח ממני.‬
‫והנה הוא!‬
‫סוף טוב מאין כמוהו.‬
‫אין כמו בבית.‬
‫אחיה בגוף הזה כמה זמן שרק אוכל.‬
‫אחרי הכול,‬
‫הוא לא השתמש בו! נכון?‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬