EN NETFLIX-SERIE
Malerens motto er: "Jeg maler det, jeg ser",
hvilket afslører verdens mange facetter til os.
For bag alt det smukke gemmer mørket sig.
Skønhed er i beskuerens øje, men hvad med grimhed?
Vi tilskriver disse forestillinger en febrilsk fantasi.
En indskydelse, en tåbelighed. Men hvad, hvis de ikke er det?
Hvad nu, hvis de er nøje arkiverede? En advarsel eller et familiealbum?
Vores fortælling i aften hedder: "Pickmans model."
Og instruktøren hedder: Keith Thomas.
PICKMANS MODEL
Hvor længe skal jeg holde min nakke sådan her?
Perfektion tager tid.
Brysterne skulle jo gerne have samme størrelse.
Det tør du ikke.
Havde tjenestepigen ikke fri?
Rebecca?
Det tør du ikke.
Rebecca, hvor er du?
Jeg er ovenpå, far!
BASERET PÅ EN NOVELLE AF H.P. LOVECRAFT
Thurber. Gudskelov. Red mig fra disse filistre.
-Helt ærligt. -Vi talte netop om impressionisterne.
-Smithfield rakker Cézanne ned. -Jeg forstår bare ikke al den opstandelse.
Min far så hans udstilling i Paris for to år siden. Han sagde, at den var elendig.
Ser du, hvad jeg har med at gøre? Elendig?
MISKATONIC UNIVERSITET GRUNDLAGT I 1690
Find jeres pladser, mine herrer. Min tid er kostbar.
Inden vi starter, har jeg lidt information.
Tidsfristen for dette års kunstpris for studerende nærmer sig.
For dem, der ikke kender dens betydning,
vil det værk, som udvalget vurderer som det bedste,
blive udstillet i Arkham Kunstgalleri,
hvor det vil blive set af både kritikere og mæcener.
Den slags muligheder kan være med til at skabe en ung kunstner,
hvilket sidste års vinder kan bekræfte.
-Hr. Thurber? -Helt sikkert, hr.
Desuden har vi fra og med i dag fået en ny deltager på holdet.
Hr. Pickman, find venligst en tom plads.
Hvis I er klar.
Jeres 15 minutter starter nu.
Tegn, hvad I ser.
Vær opmærksom på hulrummet ved bicepsen.
Husk de grundlæggende former.
Opbyg, lav ikke kun skygger.
Husk, at halsen er et lem.
Der er fire minutter tilbage.
Min kostbare tid tæller, hr. Thurber. Eller er du allerede færdig?
Jeg kan ikke se, hvad der er så interessant ved dem.
Det er, fordi du mangler fantasi.
Derfor vinder Thurber dine penge i kortspil.
Fuldt hus.
I kunne godt bruge lidt af den nye fyrs fantasi.
Den nye fyr?
Pickman? Han er da mindst 80 år gammel.
Jeg hører, at han er sart og forkælet. Gamle penge fra New England.
-Ikke at man kan se det. -Jeg hørte hans mor er fra Arkham.
En ven fortalte, at hun begik et grufuldt selvmord, da han var dreng.
Hans far blev skør kort tid efter.
Takket være sin arv har han rejst rundt i Europa det sidste årti.
Bedømt ud fra hans værk i dag, så vil han ikke klare sig på Miskatonic.
Hele pointen med undervisningen er at tegne det, du ser, ikke fordærvet kød.
-Måske var det, hvad han så. -Han tegner på kirkegården.
Det er lidt tidligt på aftenen at være gravrøver. Pickman, ikke sandt?
Richard.
Nå, Dickie.
Hvad tegner du?
-Rotterne fik vist fat i hende. -Noget fik i hvert fald.
Gør du ofte den slags?
Besøger kirkegårde i nattens mulm og mørke.
Fordi din fantasi er…
Jeg så det værk, du lavede i Bosworths time.
-Du er talentfuld. -Jeg ved nu ikke, om han er enig.
Hvis der er noget, som Bosworth beundrer hos sine elever, så er det talent.
Han kan lide dine værker.
Overvejer du at deltage i kunstprisen?
Det burde du virkelig. Det er noget af en mulighed.
Jeg er ikke interesseret i priser.
Hvad er du så interesseret i, Dickie?
De er…
…kraftfulde.
Mørket, uhyggen og fordærvelsen.
At lide er at leve.
Vi kan ikke lade medfølelse eller uselviskhed
afskærme os fra at finde sandhederne i denne verden.
Hold nu op. Få tungen på gled.
Hvor finder man disse sværttilgængelige sandheder?
Der, hvor frygten hersker.
Du er forsinket som sædvanlig.
Skal du ikke indsende noget?
Jeg vil give jeg jer andre en chance.
-Hvordan går det så? -Grusomt selvfølgelig.
Smithfield påstår, at han vinder.
-Har I set Pickman? -Han er inde hos dem nu.
Dickie?
Det er den forkerte målgruppe til mine værker.
Beklager.
Jeg begynder at tvivle på, at disse mennesker kan lære noget fra sig.
Vi har et…
Tja, lidt af et ritual,
mig og nogle af de andre efter brutal kritik.
Vi morer os lidt.
-Du burde gøre os selskab. -Vil du se mine malerier?
Ja, gerne.
Du har aldrig vist disse frem.
Ja. Kom. Dette værk er lidt mere kraftfuldt end det, du har set.
Min familie har boet i New England i generationer,
allerede før hekseprocesserne.
Min mor fortalte mig historier som dreng.
Historier om familien.
Min oldemors oldemor Lavinia.
Hun blev stemplet som heks. Som en troldkvinde.
Brændt på bålet.
Rygterne i familien hævder,
at Lavinia dræbte sin mand under et ritual.
Derefter serverede hun hans stadig varme kød for medlemmerne af hendes heksekreds.
Nogle gange, når jeg vågnede om natten…
…kunne jeg høre dem gennem gulvet.
Lyden af deres fest.
Hørte du det?
Kan du høre dem, Will? Under os, i jorden, mine slægtninge…
Hård aften, Will? Du ved godt, at det er eftermiddag, ikke sandt?
Pis.
Undskyld mig.
-Festen er næsten forbi. -Ja, beklager.
Jeg er her nu.
-Er alt i orden? -Selvfølgelig. Hvorfor det?
Whisky. Hvilken som helst.
-Hvad? Jeg vil bare lidt i stemning. -Kom. Vi har ventet.
Dette er min tante, fr. Creighton.
Tante Lizzy, dette er min ven William Thurber.
Min kære niece Rebecca siger, at du er meget kunstnerisk.
Vil I have mig undskyldt et øjeblik? Jeg skal lige finde far.
Selvfølgelig. Hun er en bemærkelsesværdig ung kvinde.
William, fortæl mig om din kunst.
Rebecca siger, at du laver portrætter, som jeg tilfældigvis elsker.
Jeg har ladet mig male mange gange i mit…
Er alt i orden?
Undskyld mig.
Will.
Undskyld.
Dette er min far, Charles.
-Hej William. -Rart at møde dig, hr.
Will?
Will.
Stop så!
-Hvad er der galt? -Jeg…
-Hvad? -Den kvinde.
Hende kvinden med din far, hun…
Nej, se, hun er ikke…
Hvordan?
Hvad sker der med mig? I aftes, maleriet…
Undskyld. Det er jeg virkelig ked af.
Er du? Du ved, hvor vigtigt dette var for mig.
-Du er fuld. -Jeg er ikke…
Det er min far!
-Det ved jeg. -Du må hellere gå.
Vær nu sød. Lad være.
Dette er en stor fejltagelse.
Jeg kan slet ikke genkende dig mere.
Dickie.
Dickie!
Joe, det undergraver de europæiske håndværksmæssige traditioner.
Som jeg ser det, er folk trætte af de skøre ting.
Hvilke folk er det?
Man kan ikke bare erklære hele den modernistiske bevægelse for værdiløs.
Samuels værker, måske.
Fortæl mig, hvad synes vores lokale smagsdommer?
I to holder vist mere af jeres diskussioner end af jeres kunst.
Og I har begge ret.
Tradition er vigtig. Og varer ved.
Men hvad er kunst i denne moderne verden uden sandhed? Uden risiko?
Hvem er det?
En klovn.
-Hvad er hans navn? -Han har ikke noget navn.
Lad os give dem nogle navne. Det fortjener de vist.
-Hvad skal vi kalde dem? -Det ved jeg ikke.
-Og denne her, hvem er det? -Det er hr. Grønne Mund.
-Hr. Grønne Mund? Hvorfor det? -Det var derfor, jeg tegnede en grøn mund.
Der er vist en, der er sent oppe.
Far!
Hej.
-Han ville vise dig sine tegninger. -Ville han?
Flot. Meget interessant valg af farver.
Jeg tager dem med til mit kontor, så jeg kan se på dem hver dag. Okay?
Så er det sengetid. Børst dine tænder. Far putter dig.
God dreng.
-Er du træt? -Jeg er udmattet.
Hvor udmattet?
Bare rolig. Jeg skynder mig.
Undskyld mig. Hallo?
Will?
-Hvad er der galt? -Intet.
Intet, undskyld. Det var bare… Jeg kunne ikke sove.
-Vil du have en kop te? -Ja. Tak.
Skat, du mødte ikke personen, der sendte det, vel?
Manden sagde, du kender ham.
Han sagde, at han hedder Pickman, og han er i byen igen.
Hr. Thurber. Du er tidligt på den.
Dette skal returneres til kunstneren sammen med checken.
-Det skal væk i dag. -Naturligvis. Er adressen der?
Bare få det gjort!
Tak.
Thurber, min dreng, du ser træt ud.
Min søn sover ikke særligt meget.
Nå, ja. Børn.
Hvem venter vi på?
Beklager.
Lad os begynde. Komitémødet er åbnet.
Vi har et par ting, som vi skal gennemgå i dag.
Men først, Joe, du ser pavestolt ud. Kunne du fortælle os hvorfor?
Jeg har inviteret en særlig gæst med.
Jeg ønsker, at I tager hans værker i betragtning til udstillingen.
Nu er jeg nysgerrig.
De herrer, dette er Richard Upton Pickman.
Richard og jeg gik på Miskatonic sammen. Du husker nok William Thurber.
Naturligvis.
Richard udviste et meget stort talent allerede dengang.
Og modsat os andre, er det kun blevet bedre med alderen.
Jeg ved godt, at det er usædvanligt, men jeg bad ham tage et par malerier med.
Jeg vil bede komitémedlemmerne om at gå til galleriet for at se dem.
I vil bestemt synes, at det er det værd.
Jamen, lad os gøre det.
-Dr. Reid, jeg synes… -Det skal nok blive din tur.
-Joe. Dette er en dårlig idé. -Er du bange for lidt konkurrence?
Jeg kender Pickman og hans værker. De kan ikke vises på en udstilling.
Sjovt. Jeg troede ikke, at du var en dårlig taber.
Will?
Hvor har du været?
Jeg skal tale med dig om noget, men jeg har en kraftig hovedpine, så…
Vi har en gæst.
Jeg håber, at det er okay, at jeg kiggede forbi.
Det er min opgave…
…at indfange sjælens undertoner.
Dem finder man ikke på kunstige gader, på menneskeskabte steder.
Hvis der er spøgelser heromkring,
er det de tamme spøgelser fra marskområdet
og en lavvandet bugt. Min kunst…
Tja.
Min kunst…
…handler om det oldgamle.
Hvor fascinerende.
På universitetet havde Will og jeg, samt Miskatonic-drengene,
en lille spiritualistisk fase.
Vi holdt seancer. Og tilkaldte de døde.
Det var bare leg, men det var meget spændende.
Det føltes farligt.
Dickie gider nok ikke at høre disse barnagtige historier.
Der var én aften, hvor det ikke var leg.
Der blev meget stille.
Og mørkt.
Jeg kunne ikke se noget mere. Jeg følte…
…at jeg var blind.
Og de andre…
Jeg har aldrig fortalt de andre det, men…
…jeg følte, at jeg svævede.
Og så havde jeg en…
En underlig følelse i mit hoved. Det var som…
Som en slags summen?
Ja.
Der skete noget. For så mange år siden.
Richard, du må være meget spændt på at udstille ved udstillingen.
Mere end din kære mand, er jeg bange for.
Jeg er bekymret. Han er blevet mere følsom med alderen.
Pæn måde at sige det på.
Lad os sige tak for i aften.
James skal lægges i seng nu.
Kom hjem til mig.
Se mine værker.
Måske burde du invitere Minot.
Han ville aldrig forstå det!
Tænk over det.
Vær nu sød.
Tak din kone for middagen. Og fortæl James, at jeg nød vores samtale.
Han er en særlig dreng. Han minder mig lidt om mig selv.
Du var ubehøvlet i aften. Jeg var forlegen.
Var du forlegen?
Du faldt i svime over ham, som en skolepige.
Han er den eneste af dine venner, der har haft succes som kunstner.
Måden du behandler ham på…
Folk snakker altså. På kunstgalleriet, i komitéen.
Du opfører dig underligt og ikke kun med mig. Du kommer sent hjem.
Du er knap nok hjemme længere. Og når du er hjemme…
…er det, som om…
…at du forsvinder fra mig.
Er du begyndt at drikke igen.
Jeg…
Jeg har altid forsøgt at finde glæden
og skønheden i alting. Men med denne mand og hans værker, er jeg…
Mørket har det med at fange mig.
Livet kan ikke kun være smukt.
Nej!
Skat, er du okay?
-Will. Sikke da en overraskelse. -Hvad sagde du til min søn?
Svar mig.
-Er han syg? -Han vågnede op skrigende af skræk.
Jeg siger kun dette én gang.
-Hold dig fra min familie. -Jeg troede, at vi var venner.
Venner? Jeg har betalt mere end nok i dette venskab.
Jeg er ked af, at du har det sådan, men det handlede ikke om betalingen.
Jeg sætter pris på din dømmekraft. Det har jeg altid gjort.
Vær nu sød. Du er taget hele den lange vej.
Jeg ved, at du vil se mine nye malerier.
De pæneste, jeg har lavet. Jeg vil gerne have, at du ser dem.
Nej.
Nej, Dickie.
Og hvis jeg indvilliger i at holde mig væk fra din familie,
trække mig fra udstillingen,
ødelægge de malerier, som du finder uegnede
og holde mig væk fra dig for evigt?
Ville du gøre det?
Hvis du kommer hjem til mig nu.
Det må være chokerende at se, hvordan tingene ser ud her.
Men mine værker er altoverskyggende.
Strømmen gik for flere måneder siden.
Denne vej.
Velkommen til mine værker.
Kan du mærke det?
Frygten.
Forbandede rotter. Det myldrer med dem her på bakken.
Guderne må vide, hvad de spiser. De må være løbet tør for mad.
Lige et øjeblik.
Kom tilbage.
Nej! Han er min ven.
Træd tilbage!
Tilbage.
Dickie?
-Will. -Nogen bliver nødt til at stoppe dig.
Måske skal jeg stoppe dig! Dine malerier forpester mine tanker.
-Det er bare kunst. -Nej!
Nej, jeg troede, at det var mig. At jeg var fuld eller vanvittig,
i granatchok og nedbrudt.
Men det var disse her malerier. Det har hele tiden været malerierne!
Det, du laver, smyger sig ind bag øjnene og gør dig sindssyg.
De driver en til vanvid. Og jeg…
Det er verden, der er gal. Det er den, der frembringer frygt.
At vide, hvad der lurer i mørket.
-Stop. -At vide, hvor frygten hersker.
-Her. Lad mig vise dig det. -Stop. Vær sød at få det til at stoppe.
Stop, Dickie. Hvad laver du?
Jeg mener det!
Mal det, du ser. Det, du kender godt.
Disse her er alle virkelige.
Tætte på mig. Familieportrætter.
Malerierne kommer ikke fra mit hoved.
De kommer fra mit liv.
Tiden er inde til, at du møder dem.
Tiden er inde til at se, hvad der venter os alle…
…i mørket.
Dickie?
Dickie, jeg er…
Åh gud.
Det er exceptionelt.
Det er Reid, der har gjort det meste.
Gå ud og se jer omkring. I skal være de første, der ser det.
-Kom. -Sådan, min dreng.
Har du set Joe? Han skulle være kommet i morges.
Hr. Minot kom i går aftes. Han sagde, at han skulle finjustere det sidste.
Han er her vist stadigvæk.
Er du sikker?
Ja.
Joe?
Jeg så det maleri brænde. Hvordan…?
Joe.
Joe. Det er bare mig.
Hvad har du lavet? Han kommer fra den anden side.
-Det er i orden. Jeg skal… -Han kommer til festmåltidet.
Han kommer fra mørket.
-Han vil vise os det smukke ved frygten. -Gabriel!
Er du okay? Gå lige hen til Gabriel.
-Er du okay? -Ja.
-Er du sikker? -Naturligvis. Hvad…
Der er sket en ulykke. Det er Joe.
-En ulykke? -Tag James med hjem nu.
-Hvilken slags… -Nu, Rebecca.
-Joe er såret. -Hvad?
Jeg henter hjælp.
Fjern alle Pickmans værker med det samme. Er det forstået?
-Fjerne dem. Hvorfor? -Bare få dem væk herfra. Tilintetgør dem.
Og Gabriel.
Du må ikke se på dem.
Du skal brænder dem! Joe, se væk!
Det dufter dejligt.
Jeg…
Jeg vil gerne sige undskyld til dig, min elskede,
for min væremåde.
Du skal vide, at det er overstået.
Alting bliver bedre nu. Jeg vil opføre mig bedre.
Det lover jeg.
Det er slut.
Det er overstået.
Jeg ved, hvor det hersker.
-Hvad? Hvor hvad hersker, skat? -Jeg ved, hvor frygten hersker.
Nej.
Vær nu sød, Gud. Nej, ikke dig!
Undskyld. Jeg er virkelig ked af det.
Jeg gjorde virkelig mit bedste.
Du ødelægger maden.
Hvor er James?
Rebecca.
Hvor er James? Hvor er vores søn?
Hvor er vores søn?
Vi skal snart spise festmåltidet. Det bliver fantastisk, skat.
Bare vent.
Tiden er inde.
Tiden er inde til at se, hvad der venter os alle i mørket.
Tekster af: Kathrine Bastías-Bech