EN NETFLIX-SERIE
"Jeg maler det jeg ser" er malerens grunnsetning,
og den avslører for oss de mange lagene i vår verden.
For bak alt som er vakkert, ligger mørket.
Skjønnhet kommer an på øyet som ser, men hva med skrekken?
Vi tilskriver disse synene en feberaktig fantasi.
Et innfall, en dumhet.
Men hva om de ikke er det?
Hva om de er en nøyaktig nedtegnelse?
En advarsel
eller et familiealbum?
Historien vår i kveld er Pickmans modell.
Og regissøren er Keith Thomas.
PICKMANS MODELL
-Hvor mye lenger må jeg holde nakken slik? -Du kan ikke forhaste perfeksjon.
Og du vil ikke få en hump større enn den andre.
Du våger ikke.
Trodde hun fikk fri.
Rebecca?
Du våger ikke.
Rebecca, hvor er du?
Her oppe, pappa!
BASERT PÅ NOVELLEN AV H. P. LOVECRAFT
Thurber.
Takk Gud. Redd meg fra disse filisterne.
Kom igjen nå.
Vi diskuterte impresjonistene. Smithfield drev og kritiserte Cézanne.
Jeg sa bare at jeg ikke skjønner alt oppstyret.
Far så utstillingen hans i Paris for to år siden. Han sa den stinket.
Ser du hva jeg har med å gjøre?
Stinket?
ETABLERT 1690
På plass, mine herrer. Nå er deres tid min.
Før vi begynner, har jeg noen kunngjøringer.
Fristen for årets studentkunstpris nærmer seg.
For de som ikke vet hvor viktig den er, vil verket komiteen synes er best
stilles ut på Arkham Gallery,
hvor det vil beskues av både kritikere og publikum.
En slik mulighet kan danne grunnlaget for en ung kunstner,
som jeg tror fjorårets vinner kan bekrefte.
Mr. Thurber?
Ja visst, sir.
Dessuten,
fra og med i dag, har vi et nytt tilskudd til klassen.
Mr. Pickman,
finn deg en ledig plass.
Hvis dere er klare.
Våre 15 minutter begynner
nå.
Tegn det dere ser.
Vær oppmerksom på det tomme rommet nær bicepsen.
Husk grunnleggende former.
Konstruer, ikke skygg.
Husk at halsen er et lem.
Fire minutter igjen.
Min tid, Mr. Thurber.
Eller er vi ferdige alt?
Jeg ser ikke hva som er så interessant med dem.
Det er fordi du mangler fantasi.
Derfor tar Thurber pengene dine i kortspill.
Fullt hus.
Dere kan trenge litt av den nye guttens fantasi.
En ny gutt?
Pickman?
Den fyren må være minst 80 år gammel.
Jeg hører han er bortskjemt. Gamle New England-penger.
-Det vet ikke du noe om. -Jeg hørte at moren er fra Arkham.
En venn sier at hun døde av et fælt selvmord da han var gutt.
Faren hans ble gal like etterpå.
Takket være arven, har han drevet rundt i Europa det siste tiåret.
Vel,
om verket hans i dag representerer ham, stryker han på Miskatonic.
Poenget med timen er å tegne det du ser,
ikke råttent kjøtt.
-Kanskje det var det han så. -Mannen tegner på kirkegården.
Tidlig på kvelden for å robbe graver.
Pickman, ikke sant?
Richard.
Vel,
Dickie.
Hva har du der?
Jeg tror rottene tok henne.
Vel, noe gjorde det.
Gjør du slikt ofte?
Hjemsøker kirkegårder midt på natta.
For fantasien din er…
Jeg så det du lagde i timen til Bosworth.
Du er veldig god.
Det er ikke sikkert han er enig.
Er det én ting Bosworth kan se i elevene sine,
er det talent.
Han liker visst arbeidet ditt.
Vurderer du å delta i kunstkonkurransen?
Det bør du. Det er
litt av en mulighet.
Jeg er ikke interessert i premier.
Hva er du interessert i da, Dickie?
Disse er…
…mektige.
Mørket, styggheten,
bedervelsen.
Å lide er å leve.
Vi kan ikke la sympati
eller altruisme
beskytte oss fra å finne sannhetene i denne verdenen.
Kom igjen nå.
Ikke hold det hemmelig.
Hvor finner man disse
unnvikende sannhetene?
Der frykten bor.
Du er forsinket som vanlig, ser jeg.
Skal du ikke delta?
Jeg ville gi dere andre en sjanse til å imponere.
-Hvordan går det? -Brutalt, selvsagt.
Smithfield hevder at han har vunnet.
-Noen tegn til Pickman? -Han er der inne nå.
Dickie?
Det er feil publikum for mine verker.
Beklager.
Men jeg begynner å tvile på at de virkelig har noe å lære bort.
Vi har et…
Vel, et slags ritual,
jeg og noen andre, etter en brutal kritikk.
Litt moro.
Du bør bli med oss.
Vil du se maleriene mine?
Det vil jeg.
Du…
Du har aldri vist de frem.
Ja. Kom.
De verkene er litt sterkere enn de du har sett.
Familien min har vært i New England i generasjoner,
siden før hekseprosessene.
Moren min fortalte meg historier som gutt.
Familiehistorier.
Min oldemors oldemor,
Lavinia.
Hun ble merket som heks.
En trollkvinne.
Brent på bålet.
Familiesladderen hevder
at Lavinia drepte mannen sin under et ritual.
Så serverte hun hans enda varme kjøtt til medlemmer av pakten hennes.
Noen ganger, når jeg våknet om natten…
…hørte jeg dem gjennom gulvet.
Lyder fra festen deres.
Hører du det?
Hører du dem, Will?
-Jeg… -Under oss, i jorden, familien min…
Hard natt, Will?
Vet du at det er ettermiddag?
Å, faen.
Å, faen!
Unnskyld meg.
-Festen er nesten over. -Jeg vet det, beklager.
Jeg er her nå.
-Er alt i orden? -Selvsagt. Hvordan det?
Whisky. Hva enn du har.
Hva? Jeg vil bare henge med.
Kom. Vi har ventet.
Dette er min tante, Mrs. Creighton.
Tante Lizzy, dette er min venn William Thurber.
Min kjære niese Rebecca sier du er litt av en kunstner.
Kan dere unnskylde meg? Jeg skal bare finne pappa.
Selvsagt.
Hun er en bemerkelsesverdig ung kvinne.
Så, William, fortell meg om kunsten din.
Rebecca sier du spesialiserer deg på portretter, noe jeg elsker.
Jeg har sittet for mange portretter i min…
Går det bra?
Unnskyld meg.
Will.
Unnskyld.
Du må møte faren min, Charles.
-Hallo, William. -Hyggelig å møte deg, sir.
Will?
Will.
Will, stopp!
-Hva er galt? -Jeg…
-Hva? -Den kvinnen.
Kvinnen med faren din, hun…
Nei, du skjønner, hun er ikke…
Hvordan?
Hva skjer med meg? I går var maleriet…
Jeg er lei for det.
Jeg er så lei for det.
Er du?
Du vet hvor viktig dette var for meg.
-Du kommer full. -Jeg er ikke…
Det er faren min!
Jeg vet det.
Du bør gå.
Vær så snill. Ikke gjør det.
Dette er en stor feil.
Jeg kjenner deg ikke igjen.
Dickie.
Dickie!
Joe, det undergraver tradisjonene i europeisk håndverk.
Spør du meg, tror jeg folk er lei av de sprø tingene.
Hvilke folk er det?
Du kan ikke bare fordømme hele modernismen som verdiløs.
Samuels arbeid, kanskje.
Si meg, hva tror vår interne trendsetter?
Jeg tror dere liker krangling bedre enn kunst.
Og dere har begge rett.
Tradisjon er viktig.
Den varer.
Men hva er kunst i denne moderne verden uten sannhet?
Uten risiko?
Hvem er dette?
En klovn.
Hva heter han?
Han har ikke et navn.
Jeg tror vi må gi dem noen navn. Jeg synes de fortjener det.
-Hva skal vi kalle dem? -Jeg vet ikke.
Og dette, hvem er det?
Han er herr Grønnmunn.
Herr Grønnmunn? Hvorfor heter han herr Grønnmunn?
-Det er derfor han har grønn munn. -Noen er oppe sent i kveld.
Pappa!
Hei.
-Han ville vise deg bildene sine. -Ville han?
Jeg liker dette.
Veldig interessant fargebruk.
Hør her. Jeg tar alle til kontoret så jeg kan se dem hver dag.
Greit?
Sengetid. Gå og puss tennene.
Pappa brer dynen over deg.
Flink gutt.
Er du sliten?
Jeg er utslitt.
Hvor utslitt?
Slapp av.
Jeg skal være rask.
Unnskyld meg. Hallo?
Hei.
Will?
-Hva er i veien? -Ingenting.
Ingenting, beklager. Jeg fikk bare ikke sove.
-Vil du ha te? -Ja visst.
Ja, takk.
Kjære,
du møtte vel ikke den som sendte dette?
Mannen sa du kjente ham.
Han sa han het Pickman og er tilbake i byen igjen.
Mr. Thurber.
Du er tidlig ute.
Returner det til kunstneren med sjekken.
-Jeg vil ha det ut i dag. -Ok. Er det en adresse?
Bare få det gjort!
Vær så snill.
Thurber, du virker trett, gutt.
Min…
Min sønn sover ikke mye.
Å ja.
Barn.
Hvem venter vi på?
Beklager.
Ja, la oss begynne. Skal vi? Jeg ber komiteen om orden.
Vi har noen poster å gå gjennom i dag.
Men først, Joe, du ser ut som om du skal sprekke av stolthet.
Kan du opplyse oss?
Jeg har invitert en spesiell gjest.
Jeg ber dere vurdere arbeidet hans til utstillingen.
Vel, nå er jeg nysgjerrig.
Mine herrer,
dette er Richard Upton Pickman.
Richard og jeg gikk på Miskatonic sammen. Du husker selvfølgelig William Thurber.
Selvsagt.
Richard var et oppsiktsvekkende talent alt den gangen.
Og ulikt resten av oss, har han blitt bedre med alderen.
Jeg vet det er utenom det vanlige,
men jeg har bedt ham ta med noen malerier.
Hvis mine kollegaer i komiteen vil være så snille,
ber jeg dere gå til galleriet for en visning.
Dere vil synes det er verdt det.
Vi kan vel spille med.
-Dr. Reid, jeg synes dette… -Du får din tur.
Joe.
Dette er ingen god idé.
Er du redd for litt konkurranse?
Jeg kjenner Pickman og arbeidet hans. Det kan ikke stilles ut.
Pussig. Hadde aldri trodd du hadde dårlig sportsånd.
Will?
Hvor har du vært?
Jeg vil prate med deg om noe,
men jeg har en enorm hodepine, så…
Vi har en gjest.
Håper det går bra at jeg stakk innom.
Det er min jobb
å fange sjelens undertoner.
Du finner dem ikke i kunstige gater,
i menneskeskapte land.
Hvis det er spøkelser her,
er de tamme spøkelser fra en saltmyr
og en grunn vik.
Kunsten min…
Vel.
Kunsten min…
…handler om det gamle.
Fascinerende.
På universitetet hadde Will og jeg og gutta på Miskatonic
en liten spirituell fase.
Vi likte å holde seanser.
Å påkalle de døde.
Det var bare en lek, men det var veldig spennende.
Det føltes farlig.
Dickie vil nok ikke høre de barnslige historiene.
Én kveld var det ikke bare en lek.
Det ble veldig stille.
Og mørkt.
Altså…
…jeg kunne ikke se noe lenger. Jeg følte at…
Jeg følte at jeg var blind.
Og
de andre, altså…
Jeg sa aldri noe til de andre, men…
…jeg følte at…
Jeg følte at jeg fløt.
Og så fikk jeg en…
…merkelig følelse i hodet. Som en…
På en måte som en summing?
Ja.
Det var virkelig noe.
For alle de årene siden.
Si meg, Richard, du må være så spent på å debutere med utstillingen.
Mer enn din flotte ektemann, er jeg redd.
Jeg uroer meg.
Han har blitt mer følsom med alderen.
Vel, det er et ord for det.
Vel, når det er sagt, hva med å ta kveld nå?
Det er på tide å legge James.
Kom hjem til meg.
Se på arbeidet.
Kanskje du bør invitere Minot.
Minot ville aldri forstå!
Bare tenk på det.
Vær så snill.
Takk kona di for middagen.
Og si til James at jeg likte praten vår.
Han er en spesiell gutt. Minner meg litt om meg selv.
Du var frekk i kveld.
Jeg ble flau.
Ble du flau?
Du siklet etter ham som en skolejente.
Richard er din eneste venn som lyktes som kunstner.
Måten du behandler ham på…
Folk snakker, Will.
På galleriet, i komiteen.
Du oppfører deg rart. Ikke bare med meg.
Du kommer sent hjem.
Du er knapt hjemme lenger. Og når du er hjemme…
…er det som…
Jeg føler at du forsvinner fra meg.
Jeg må vite om du drikker igjen.
Jeg…
Jeg har alltid
prøvd å lete etter gleden
og skjønnheten i alt.
Men rundt denne mannen og arbeidet hans…
…har mørket en måte å
fange meg på.
Livet kan ikke alltid være vakkert.
Nei!
Hei, kompis. Går det bra?
Will. Dette er en overraskelse.
Hva sa du til sønnen min?
Svar meg.
Er han uvel?
Han våknet og skrek av skrekk.
Jeg sier dette bare én gang.
-Hold deg unna familien min. -Jeg trodde vi var venner.
Venner?
Jeg anser gjelden i vennskapet vårt som betalt.
Beklager at du føler det sånn,
men det handlet aldri om penger.
Jeg verdsetter dømmekraften din. Det har jeg alltid gjort.
Vær så snill, Will, du har kommet så langt.
Jeg vet du vil se mine nye malerier.
De beste jeg har laget.
Jeg trenger at du ser dem.
Nei.
Nei, Dickie.
Hva om jeg gikk med på å holde meg unna familien din,
å trekke meg fra utstillingen,
å ødelegge maleriene mine om du ikke liker dem
og forsvinne fra livet ditt for alltid?
Ville du gjort det?
Hvis du kommer hjem til meg nå.
Det må være sjokkerende å se situasjonen her.
Men
arbeidet mitt, Will,
det kommer først.
Strømmen gikk for flere måneder siden.
Denne veien.
Velkommen til arbeidet mitt.
Føler du den, Will?
Frykten.
Forbannede rotter.
Åsen svermer av dem.
Deus vet hva de spiser.
De må ha gått tomme.
Et øyeblikk.
Trekk unna.
Nei! Han er vennen min.
Tilbake!
Tilbake.
Dickie?
-Will. -Noen må stoppe deg, Dickie!
Er det meg, må jeg stoppe deg! Maleriene dine forderver sinnet mitt.
Det er bare kunst.
Nei!
Nei, jeg trodde det var meg.
At jeg var full eller vanvittig,
hadde krigsnevroser eller var ødelagt.
Men det var maleriene.
Hele tiden var det maleriene!
Det du lager, kryper bak øynene
og gjør deg gal.
Dickie, det forårsaker galskap. Og jeg…
Det er verden som er gal, Will.
Det er den som vekker frykt.
Å vite hva som skjuler seg i mørket.
-Stopp. -Å vite hvor frykt bor.
-Her. La meg vise deg. -Stopp. Få det til å stoppe, vær så snill.
Stopp, Dickie.
Dickie, kutt ut! Hva gjør du?
Dickie, jeg sverger!
Mal det du ser.
Det som er kjent for deg.
Disse her, alle disse
er ekte.
Nær meg.
Familieportretter.
Maleriene kommer ikke fra hodet mitt.
De kommer fra livet mitt.
Nå er det på tide at du møter dem.
På tide å se hva som venter oss alle…
…i mørket.
Dickie.
Dickie, jeg er…
Kjære Gud.
Det sitter bare i hodet.
Det er utrolig, Will.
Reid gjorde mye av løftingen før jeg kom.
Gå og utforsk.
Jeg vil at du skal se det først.
-Kom igjen. -Det er gutten min.
Har du sett Joe? Han skulle være her i morges.
Mr. Minot kom inn i går kveld
og sa han måtte gjøre noen endringer. Jeg tror han fortsatt er her.
Er du sikker?
Ja.
Joe?
Jeg så det maleriet brenne, Joe. Hvordan?
Joe.
Det er meg.
Hva har du gjort, Joe?
Han kommer fra den andre siden.
Det går bra. Jeg skal…
Han kommer for festmåltidet.
Han kommer fra mørket for å vise oss alle fryktens skjønnhet.
Gabriel!
Hei, går det bra? Gå og snakk med Gabriel.
-Går det bra? -Ja.
-Er du sikker? -Selvsagt går det bra. Hva…
Det har skjedd en ulykke. Det er Joe.
-En ulykke? -Ta James med hjem.
-Hvilken… -Nå, Rebecca.
-Joe er skadet. -Hva?
Jeg henter hjelp.
Jeg vil at du skal fjerne alle Pickmans verker straks.
Forstår du?
-Fjerne dem? Hva skjer? -Bare få dem ut herfra. Ødelegg dem.
Og Gabriel…
…ikke se på dem.
Brenn dem!
Joe, se bort!
Det lukter deilig.
Jeg…
Jeg vil beklage til deg, min kjære…
…for oppførselen min.
Jeg vil at du skal vite at det er over nå.
Alt vil bli…
Det vil bli bedre. Jeg skal…
Jeg skal bli bedre.
Jeg lover.
Alt er over.
Det er over.
Jeg vet hvor den bor, Will.
Hva?
Hvor hva bor, kjære?
Hvor frykten bor.
Nei.
Vær så snill, Gud! Nei, ikke du!
Jeg er lei for det. Jeg er så lei for det. Vær så snill.
Vær så snill. Jeg prøvde. Jeg gjorde det.
Du ødelegger måltidet.
Hvor er James?
Rebecca.
Hvor er James? Hvor er sønnen vår?
Hvor er sønnen vår?
Snart skal vi ha et festmåltid.
Det blir strålende, min kjære.
Du skal få se.
Nå er det på tide.
På tide å se hva som venter oss alle
i mørket.
Tekst: Susanne Høyersten