A NETFLIX SOROZATA
„Azt festem, amit látok.” A festők régi jelmondata,
ami felfedi számunkra világunk sokrétűségét.
Mert a szépség mögött a sötétség rejtőzik.
A nézőtől függ, mit lát szépnek. De mi a helyzet a rettenetessel?
Lázas képzeletnek tulajdonítjuk ezeket a látomásokat.
Szeszély. Ostobaság.
És ha mégsem?
Mi van, ha pontos dokumentumok? Figyelmeztetés lenne?
Vagy egy családi album?
A ma esti történetünk címe: Pickman modellje.
A rendező pedig Keith Thomas.
PICKMAN MODELLJE
Meddig kell még így tartanom a nyakamat?
Ezt nem lehet siettetni.
Még nagyobbra sikerülne az egyik domborulat.
Ne merészeld!
Azt hittem, ma nincs itt a lány.
Rebecca?
Ne merészeld!
Rebecca, hol vagy?
Itt fönt, papa!
H. P. LOVECRAFT RÖVID TÖRTÉNETE ALAPJÁN
Thurber! Istennek hála! Ments meg ezektől a barbároktól!
Ugyan már!
Az impresszionisták a téma.
Smithfield épp kifakadt Cezanne-ra.
Csak nem értem, miért ilyen felkapott. Apám tavalyelőtt látta a képeit Párizsban.
Azt mondta, rémes.
Látod, milyenek?
Rémes?
MISKATONIC EGYETEM ALAPÍTVA 1690-BEN
Vászonhoz, uraim! Ne rabolják az időmet!
A kezdés előtt van néhány bejelentenivalóm.
Közeleg a pályaművek beadási határideje az idei művészeti versenyre.
Akik nem tudnák, hogy ez milyen fontos:
a bizottság által legjobbnak ítélt munkát
kiállítják az Arkhami Galériában,
ahol kritikusok és vásárlók is láthatják.
Ez életre szóló lehetőség egy fiatal művésznek,
ezt bizonyára a tavalyi nyertes is megerősíti. Igaz, Thurber úr?
Így van, uram.
Emellett
a mai naptól új hallgató csatlakozik önökhöz.
Pickman úr!
Keresne egy szabad vásznat?
Készen állnak?
A 15 perc
most indul.
Azt rajzolják, amit látnak!
Figyeljenek a bicepsz melletti üres területre!
Ne feledjék az alapformákat!
Építkezzenek, ne árnyékoljanak!
A nyakat is kezeljék végtagként!
Négy perc van hátra.
Nem fogok magára várni, Thurber úr. Vagy már végzett is?
Nem értem, mi olyan érdekes bennük.
Mert nincs semmi képzelőerőd!
Ezért nyeri el Thurber minden pénzed a kártyán.
Full.
Az új fiúnak bezzeg van képzelőereje. Példát vehetnétek róla!
Az új fiúnak?
Pickmannek? Van vagy 80 éves.
És úgy tudom, egy nyápic. Régi, új-angliai pénzes családból jön.
- Te aztán értesz hozzá! - Úgy tudom, az anyja arkhami.
Egy barátom szerint rémes öngyilkosságot követett el, még Pickman kiskorában.
Az apja nem sokkal később beleőrült.
Sokat örökölt, úgyhogy egy évtizedet ellébecolt Európában.
Nos, a mai műve alapján a Miskatonic nem neki való.
Azt kellett rajzolnunk, amit láttunk.
Nem rothadó húst.
- Talán ő ezt látta. - Az tény, hogy a temetőbe jár rajzolni.
Nincs még korán a sírrabláshoz? Pickman, igaz?
Richard.
Nos,
Dickie!
Mit rajzolsz?
A patkányok áldozata lehet.
Valami elkapta, az biztos.
Sokszor csinálod ezt?
Éjjelente temetőkben mászkálsz?
Mert a képzelőerőd…
Láttam, mit rajzoltál Bosworth óráján.
Nagyon jó vagy.
Bosworth nem így gondolja.
Bosworth egy dolgot nem bír elviselni a tanítványaiban: ha tehetségesek.
A te munkád tetszik neki.
Benevezel a művészeti versenyre?
Érdemes lenne. Ez
remek lehetőség.
Nem nagyon érdekelnek a versenyek.
Akkor mi érdekel, Dickie?
Ezek…
hatásos képek.
A sötétség. A rondaság.
A romlás.
Az élet szenvedés.
Nem hagyhatjuk, hogy az együttérzés
vagy az emberszeretet
megakadályozzon a világ igazságainak megismerésében.
Ugyan már!
Ne titkolózz!
Hol lehet rábukkanni ezekre az elrejtett igazságokra?
Ott, ahol a félelem él.
Látom, szokás szerint késtél.
Mi az, idén nem indulsz?
Másnak is hagyok lehetőséget érvényesülni.
- Milyen a helyzet? - Brutális, mint mindig.
Smithfield azt mondja, biztosan ő nyer.
- Pickman felbukkant? - Épp most van bent.
Dickie?
Ez a közönség nem értékeli a munkámat.
Sajnálom.
Kezdem úgy érezni, hogy semmit sem tanulhatok ezektől.
Van egy…
Néhányunknak van egy afféle rituáléja, ha valamelyikünk kemény kritikát kap.
Egy kis szórakozás.
Csatlakozhatnál.
Megnéznéd a képeimet?
Szívesen.
Ezeket…
Ezeket még nem mutattad be.
Igen. Gyere!
Ezek a munkáim kicsit erősebbek.
A családom generációk óta Új-Angliában él. Már a boszorkányperek előtt itt voltunk.
Anyám kiskoromban sokat mesélt.
Családi történeteket.
Ő a dédanyám dédanyja.
Lavinia.
Ráfogták, hogy boszorkány.
Varázslónő.
Máglyán égették meg.
A családi pletykák szerint
Lavinia egy szertartáson megölte a férjét.
Aztán még azon melegében felszolgálta a követőinek.
Néha, amikor éjjel felriadtam…
hallottam őket odalentről.
Ahogy mulatoznak.
Hallod?
Hallod őket, Will?
Alattunk, a földben, a felmenőimet?
Nehéz estéd volt?
Ugye tudod, hogy délután van?
A francba!
Elnézést!
- Mindjárt vége a partinak! - Tudom. Sajnálom.
De ideértem.
- Minden rendben? - Természetesen. Miért?
Egy whiskyt! Bármilyen jó.
Mi van? Segít kicsit ellazulni.
Gyere! Régóta várunk.
Will, ő a nagynéném, Creighton asszony. Lizzy néni, ő a barátom, William Thurber.
A drága unokahúgom, Rebecca szerint ön nagy művész.
Megbocsátotok egy pillanatra? Megkeresem papát.
Hogyne. Csodálatos fiatal nő.
William, mesélne a művészetéről?
Rebeccától úgy tudom, ön portréfestő. Tudja, imádom a portrékat!
Sokszor ültem modellt a magam…
Jól van?
Bocsásson meg!
Will!
Sajnálom!
Bemutatom az édesapámat, Charlest.
- Üdvözlöm, William! - Örvendek, uram!
Will?
Will!
Will, állj meg!
- Mi bajod? - Csak…
- Mi van? - Az a nő…
Az a nő az apáddal, ő…
Nem! Ő nem…
Hogy…
Mi történik velem?
Tegnap éjjel egy festmény…
Sajnálom.
Nagyon sajnálom.
Tényleg? Tudod, hogy ez mennyire fontos volt nekem.
- Erre részegen jelensz meg! Az apámnál! - Nem vagyok…
Tudom.
Jobb, ha mész.
Kérlek! Kérlek, ne!
Hiba volt ez az egész.
Már rád sem ismerek.
Dickie!
Joe, ez szembemegy az európai kézművesség hagyományaival.
Szerintem az emberek unják ezt az őrületet.
Milyen emberek?
Nem mondhatja, hogy az egész modernista mozgalom értéktelen!
Legfeljebb Samuel művei.
És mit gondol a helyi véleményvezér?
Azt, hogy jobban szeretnek vitatkozni, mint alkotni.
És mindkettőjüknek igaza van.
A hagyomány fontos.
Nem hiába maradt fenn.
De mit ér a művészet a modern világban, ha nem mutat rá az igazságra?
Ha nem kockáztat?
Ő kicsoda?
Egy bohóc.
És hogy hívják?
Nincs neve.
Nevezzük el őket!
Ennyit megérdemelnek.
- Mi legyen az ő neve? - Nem tudom.
És ő ki legyen?
Zöld Száj bácsi.
Zöld Száj bácsi? Miért Zöld Száj bácsi?
- Mert zölddel rajzoltam a száját. - Valakinek már rég ágyban a helye!
Apa!
Szia!
- Meg akarta mutatni a képeit. - Tényleg?
Ez tetszik.
Nagyon érdekes a színhasználat.
Tudod, mit? Elviszem őket az irodámba, hogy mindennap láthassam őket. Rendben?
Ideje lefeküdni! Moss fogat!
Apa majd betakargat.
Ügyes vagy!
Fáradt vagy?
Teljesen kimerültem.
Biztos?
Ne félj!
Gyors leszek.
Elnézést! Jó estét!
Hé!
Will!
- Mi a baj? - Semmi.
Semmi, sajnálom. Csak… nem tudtam aludni.
- Kérsz egy teát? - Igen.
Igen, köszönöm.
Drágám!
Ugye nem láttad, ki küldte ezt?
Azt mondta, ismered.
Pickman a neve, és újra a városban van.
Thurber úr!
Korán bejött.
Ezt a csekkel együtt vissza kell küldeni a művésznek. Még ma.
Hogyne. Megvan a cím?
Intézkedjen!
Kérem!
Thurber fiam! Fáradtnak tűnik.
A…
A fiam mostanában rosszul alszik.
Hogyne.
Gyerekek!
Kire várunk?
Elnézést kérek!
Jól van. Kezdhetjük? A bizottság figyelmét kérem!
Van pár feladatunk mára.
De előbb… Joe, ma meglepően elégedettnek tűnik magával.
Beavatna minket is?
Meghívtam egy különleges vendéget.
Szeretném, ha megvitatnánk, kiállítsuk-e.
Kíváncsivá tett.
Uraim! Bemutatom Richard Upton Pickmant.
Richardot még a Miskatonicról ismerem. Biztosan emlékszel William Thurberre is.
Természetesen.
Richard tehetsége már akkor nyilvánvaló volt.
És velünk ellentétben ő azóta is csak fejlődött.
Tudom, ez nem szokásunk, de megkértem, hogy hozzon pár képet.
Ha a bizottság tagjai megengedik,
bemutatnám őket a galériában.
Nem fogják megbánni.
Ennyi belefér, nem igaz?
- Dr. Reid, úgy vélem… - Várja ki a sorát!
Joe!
Ez nem jó ötlet.
Félsz a versenytársaktól?
Ismerem Pickmant és a műveit.
Ezt nem állíthatjuk ki.
Különös. Nem gondoltam, hogy így félted a helyedet.
Will?
Hol voltál?
Beszélni szeretnék veled pár dologról, de szörnyen fáj a fejem, úgyhogy…
Vendégünk van.
Ugye nem bánod, hogy beugrottam?
Az én művészetem
feltárja a lélek mélységeit.
Ezt nem lehet a mesterségesen létrehozott utcákon,
az ember alkotta tájakon megtalálni.
Ha vannak itt szellemek,
azok csak egy sós mocsár,
egy sekély öböl szelíd árnyai.
Az én művészetem…
Nos…
Az én művészetem tárgya…
az ősi.
Lenyűgöző.
Az egyetemen Willnek, nekem, és még pár miskatonicos fiúnak
volt egy rövid spiritiszta időszakunk.
Szeánszokat tartottunk.
Megidéztük a holtakat.
Csak játszottunk, de nagyon izgalmas volt.
Úgy éreztük, veszélyes.
Kétlem, hogy Dickie-t érdeklik ezek a gyerekes sztorik.
Egy este már nem játék volt.
Minden elcsendesedett.
Nagyon sötét lett.
De annyira…
hogy már nem láttam semmit. Úgy éreztem…
mintha megvakultam volna.
És
a többiek…
A többieknek sosem mondtam, de…
Úgy éreztem…
Úgy éreztem, mintha lebegnék.
És aztán…
Valami furát éreztem a fejemben. Mint egy…
Valamiféle zümmögést?
Igen.
Valami történt.
Annak idején.
Richard, biztosan nagyon várod a kiállítást.
Attól tartok, jobban, mint a kedves férjed.
Aggódom érte.
Ahogy öregszik, egyre érzékenyebb.
Így is mondhatjuk.
Ha már témánál vagyunk, asztalt is bonthatunk.
Ideje lefektetni Jamest.
Gyere el hozzám!
Nézd meg a munkáimat!
Minot-t talán jobban érdekelné.
Minot sosem értené meg!
Gondold át!
Kérlek!
Add át, hogy köszönöm a vacsorát!
És Jamest is üdvözlöm. Jót beszélgettünk.
Különleges fiú. Kicsit magamat látom benne.
Ma udvariatlan voltál.
Szégyelltem magam.
Szégyellted magad?
Úgy csacsogtál vele, mint egy iskolás lány!
Richard az egyetlen barátod, aki befutott művész.
Mégis úgy bánsz vele…
Kibeszélnek, Will.
A galériában. A bizottságban.
Furcsán viselkedsz, és nem csak velem.
Folyton későn érsz haza.
Alig vagy már itthon. És amikor itthon vagy…
Akkor is…
Úgy érzem, mintha lassan eltűnnél.
Meg kell kérdeznem. Megint iszol?
Én…
Mindig is
mindenben az örömöt
és a szépséget kerestem.
De ez az ember, és a művei, ez…
A belőlük áradó sötétség valahogy rám telepszik.
Az élet nem mindig gyönyörű.
Nem!
Kisfiam! Jól vagy?
- Will! Micsoda meglepetés! - Mit mondtál a fiamnak?
Felelj!
Rosszul van?
Rémülten üvöltve ébredt.
Csak egyszer mondom el.
- Maradj távol a családomtól! - Azt hittem, barátok vagyunk.
Barátok?
Részemről minden rendezve van köztünk.
Sajnálom, hogy így érzed.
De sosem a pénz érdekelt.
Nekem számít a véleményed.
Mindig is számított.
Kérlek, Will! Ha már idáig eljöttél…
Tudom, hogy érdekelnek az új képeim.
Az eddigi legjobb munkáim.
Látnod kell őket.
Nem.
Nem, Dickie.
És ha beleegyeznék, hogy távol maradok a családodtól,
hogy visszamondom a kiállítást,
hogy elpusztítom a képeimet, ha nem tetszenek,
és soha többé nem kell engem látnod?
Megtennéd?
Ha most eljössz hozzám.
Biztosan megdöbbentő a ház állapota.
De…
Will, a munkám
a legfontosabb.
Hónapok óta nincs áram.
Erre!
Üdv a műveim között!
Érzed, Will?
A félelmet.
Átkozott patkányok!
Tele van velük a domb.
Deus tudja, mit esznek.
De biztosan kifogyott.
Egy pillanat!
Vissza!
Nem! Ő a barátom.
Vissza!
Dickie?
TERPENTIN
- Will! - Valakinek meg kell állítania, Dickie!
Ha nekem, hát vállalom! A képeid megfertőzik az elmémet.
Ezek csak képek!
Nem!
Nem! Azt hittem, velem van a baj.
Hogy részeg voltam, vagy képzelődtem.
A harctéri idegsokk vagy más tört össze.
De a festmények tették ezt velem. A festmények a hibásak!
A műveid bemásznak az ember szeme mögé,
és megőrjítenek.
Dickie, ezek a képek megőrjítenek. És én…
A világ az őrült, Will.
Ebből származik a félelem.
Én tudom, mi leselkedik a sötétben.
- Hagyd abba! - Tudom, hol él a félelem.
- Itt van! Megmutatom! - Hagyd abba! Állítsd le, kérlek!
Dickie, elég!
Dickie, hagyd abba! Mit csinálsz?
Dickie, az istenit!
Azt kell festeni, amit látsz!
Amit jól ismersz!
Ezek, ezek mind
valóságosak.
Hozzám közeli témák.
Családi portrék.
A képek nem az elmém szüleményei.
Az életemből merítem őket.
És most találkozhatsz velük.
Most meglátod, mi vár mindannyiunkra…
a sötétségben.
Dickie!
Dickie…
Uramisten!
Csak képzeltem.
Csodálatos, Will.
A munka nagyját Reid végezte.
Nézzetek szét!
Ti lássátok először!
- Gyere! - Ügyes vagy!
Nem látta Joe-t? Ma reggelre vártuk.
Minot úr már este bejött.
Azt mondta, elvégez pár utolsó simítást. Szerintem azóta is itt van.
Biztosan?
Igen.
Joe!
Azt a képet láttam elégni, Joe. Hogy…
Joe!
Én vagyok az.
Mit tettél, Joe?
Jön a túloldalról.
Semmi baj! Megyek, és…
Jön a lakomára!
A sötétségből jön, hogy megmutassa a félelem szépségét.
Gabriel!
Jól vagy? Keresd meg Gabrielt!
- Te jól vagy? - Igen.
- Biztos? - Persze, minden rendben. Miért?
Baleset történt. Joe-val.
- Baleset? - Haza kell vinned Jamest.
- Milyen… - Most, Rebecca!
- Joe megsérült. - Mi?
Hozok segítséget.
Azonnal vigye el innen Pickman képeit!
Érti?
- Vigyem el? Hova? Mi folyik itt? - El innen! Pusztítsa el őket!
És Gabriel!
Ne nézzen rájuk!
Égesse el őket!
Joe, fordulj el!
De jó illat van!
Szeretnék…
Szeretnék bocsánatot kérni, drágám.
A viselkedésemért.
Szeretném, ha tudnád, hogy ennek vége.
Most már minden…
Minden jobb lesz.
Én is jobban leszek. Ígérem.
Vége van.
Vége.
Tudom, hol él, Will.
Micsoda?
- Hol él, édesem? - Tudom, hol él a félelem.
Ne!
Kérlek, Istenem! Te ne!
Sajnálom! Annyira sajnálom! Kérlek!
Kérlek! Én megpróbáltam. Tényleg megpróbáltam!
Odaég az étel.
Hol van James?
Rebecca!
Hol van James? Hol van a fiunk?
Hol van a fiunk?
Hamarosan kezdődik a lakoma!
Csodálatos lesz, szerelmem!
Meglátod.
Eljött az idő.
Most meglátod, mi vár mindannyiunkra
a sötétségben.
A feliratot fordította: Lipták András