EN NETFLIX-SERIE
Begravningsplatser, kyrkogårdar, den ultimata samlingen.
Lager av jord skiljer forntida gravar, såväl hedniska som heliga.
En häxa, en trollkarl, ett helgon.
Och jorden är full av hemligheter och skatter.
För skadedjuren som gnager obekymrat på såväl trä som ben,
är det näring.
Och för mänskligheten är det dyrgripar.
Dagens berättelse är "Råttorna på kyrkogården".
Regissör är Vincenzo Natali.
RÅTTORNA PÅ KYRKOGÅRDEN
Vilken skönhet.
Verkligen.
En dam av rang, gissar jag.
Så som hon ser ut, även i det här skicket,
så var hon nog vacker.
VÅR ÄLSKADE CATHERINE LEWIS PADGETT 1900-1919
Du skulle aldrig få en sån snygging medan hon var i livet.
-Jag tar det jag får. -Jag med.
BASERAD PÅ NOVELLEN AV HENRY KUTTNER
Påsen, tack.
Namnet är Masson.
Jag förvaltar den här minnesträdgården som ni så fräckt stjäl från.
-Har ni nåt att säga? -Snälla.
-Vi var dumma. Vi vet inte bättre. -Ja.
Då ska jag tala om nåt för er.
Är ni medvetna om att samhällets grund vilar på respektfull hantering av de döda?
Vi upphörde att vara apor när vi började gräva gravar.
Det var civilisationens födelse.
Och det blir dess slut när vi slutar hedra de som gått före.
Seså.
Iväg med er.
Ska du inte överlämna oss till poli…
Ynkryggar.
Då ska vi se.
Så där.
Ja.
Bra.
Samhällets grund, var det ja.
Okej.
Kom…
Du, din…
Okej.
Kom.
Fortsätt.
Nå?
-Är det allt? -Vad menar du?
Det räcker för den här månaden.
Det räcker inte ens till räntan.
Medaljongen är i silver.
Tenn.
Silver.
Tenn.
Det är tredje gången du kommer till korta.
Jag friar hellre än fäller,
men mina uppdragsgivare är inte lika givmilda.
De börjar misstänka
att du behåller dyrgriparna själv.
Nu förolämpar du mig.
Masson-släkten betalar alltid sin skuld.
Jag hade en otursam kväll vid kortspelet, men jag ska betala igen.
Problemet är råttorna.
-Råttorna? -Ja, det myllrar av dem.
De stjäl liken innan jag hinner ta varorna jag lever på.
Ofta när jag har grävt i timmar i kylan,
möts jag av en tom låda när jag når fram.
Menar du att råttorna stjäl lik ur kistor?
Jag säger ju det. Det är som en epidemi.
Min avkastning är en bråkdel av vad den har varit.
Nej. Råttor kan inte göra sånt.
Jo, det kan de banne mig. Råttorna i Salem är inga vanliga gnagare.
Nej, de kommer långväga ifrån. Det har de gjort i hundratals år.
Så länge som hamnen funnits
har de åkt snålskjuts med fartyg från Malaysia, Kina, Elfenbenskusten
och exotiska länder där deras utbredning har inspirerat hela religioner.
Jag studerar gärna historia.
Och på den gamla tiden,
när Cotton Mather jagade onda fanatiker här i Salem,
fanns det ett nätverk av grottor under våra gator.
Svarta kyrkor
firade ohyggliga orgier
och höll perversa riter för obeskrivliga varelser.
Gud vet vad som gror där nere.
Det är råttor.
Döda dem bara.
Jag har försökt med såväl list som handgripligheter för att bli av med dem.
Fällor, gift, till och med gas… Inget stoppar dem.
Deras gångar är komplexa och befästa. Dessutom har jag klaustrofobi.
Små utrymmen är olidliga efter en barndomsincident i ett isskåp.
Det är inte ditt bekymmer. Men jag kommer inte åt ställena där de samlas.
Samtidigt blir de allt djärvare.
Det här är ett bett jag fick när jag försökte få tag i det jag gav dig.
Smärtan var olidlig, men det var ingenting
mot sprutorna jag fick uthärda hos läkaren för att skydda mig mot sjukdomar.
Jag är fullständigt rådvill.
Så jag ber dig och din uppdragsgivare att visa en gnutta nåd
eller åtminstone tålamod medan jag löser detta.
Du prövar redan mitt tålamod med ditt ständiga tjat.
Och mina uppdragsgivare…
De ger dig en vecka.
Så om jag var du, mr Masson, skulle jag betala min skuld.
För annars…
…kommer du att hamna på kyrkogården snarare än att jobba på en.
Behåll tennet.
Gå härifrån.
Dooley!
-Är han här? -Du skulle ju inte komma hit.
-Är han det? -Nej, tack och lov.
Han uträttar ett ärende, men kan vara tillbaka när som helst.
Jag måste veta om du har nåt lovande.
Inget den här veckan. Inget av vikt.
-Får jag ta en titt? -Absolut inte.
-Du förstår inte. Det gäller liv och död. -Jag sysslar bara med det senare.
Och nu finns här bara fattiglappar och landstrykare.
Ingen av värde.
Nån av dem kanske hade bättre tider bakom sig, som jag,
och lät göra guldfyllningar innan han råkade i onåd.
-Det går fort. -Nej.
Kom igen, Dooley, min vän.
Hur många gånger har jag hjälpt dig?
Jag såg till att du fick mer än din beskärda andel.
Bara en sak kan övertala mig att låta dig undersöka liken.
Åh, Dooley.
Jag förväntade mig mer. Djävulens elixir.
Om du ändå kunde finna styrkan att stå emot.
Så många slutar sina dagar i dess mörka välbehag.
Jag hoppas att du inte blir en av dem en dag.
Men… jag var förberedd på det.
Nu ska vi se.
Huvudet är fortfarande borta.
Hittad i badet.
Det var som soppa.
Men hon tog bra hand om sina tänder.
Träproteser.
Utmärkt hantverk.
-Tyvärr underskattat på marknaden. -Förbannat.
Jag sa ju det.
Det enda de lämnade efter sig var sina kvarlevor.
-Vad finns det där inne? -Inget av värde för dig.
Seså. Du har fått dig en titt. Nu går vi.
Okej.
Låt bli honom. Han kom nyss hit.
Rättsläkaren har inte undersökt honom än.
-Halleluja! -Är du galen? Han är betydelsefull.
-En välbärgad handelsman. -Ja.
Rättsläkaren märker minsta skråma. Sen börjar han ställa frågor.
Du anar inte hur fort han skulle vara oss på spåren.
-Jag behöver tänderna. -Vänta till imorgon, så får du…
Då är det för sent. Råttorna tar honom.
Den här vägen.
Herregud.
Min kära Winston.
Såja, mor.
Ursäkta. Men han…
Han ser nästan levande ut.
Som om han tog en eftermiddagslur.
Gör det som krävs, men bevara hans utseende.
Han ska kläs i sin finkostym.
Alla hans medaljer ska fästas vid hans bröst och…
…i sin hand
ska han ha sabeln han fick av kung Georg.
Hans dyrbaraste ägodel.
Är du säker? Den är ovärderlig. Efter gravsättningen är den förlorad.
Skäms på dig, pojk. Det är vad din far skulle vilja.
Ingen kostnad är för stor för vår hyllning.
En utekväll på stan Kan knappast skada
Vi rumlar på bakom dig
Vi rumlar, vi rumlar Vi rumlar på bakom dig
Och vi rumlar,
Jag önskar herrskapet en trevlig kväll.
Dra åt helvete.
"Lång och mödosam är vägen
som leder från helvetet till ljuset."
Sannare ord har aldrig skrivits.
Han ska bara ligga nedgrävd i några timmar.
Råttorna kan inte hitta honom så fort.
Herregud.
Snälla…
Visa mig nåd.
Om så bara den här gången.
Nej! Herregud!
Noster amor est tecum sepultus.
"Vår kärlek begravs med dig."
En sån gripande gravskrift
stannar hos honom för alltid.
Madame, namnet är Masson.
Jag är förvaltare på er makes sista viloplats.
Jag ska personligen se till
att värna dess integritet för evigt.
Varsågod.
Herre, du är livets källa.
I dig lever vi och rör oss och är till.
Led oss till ditt kungarike genom din son, Jesus Kristus.
Ta hand om oss i livet och döden,
med din kärlek och din nåd.
Amen.
Snart, så.
Där har vi den.
Åh, nej.
Det får inte vara för sent.
Va?
Nej. Va?
Nej, snälla!
Nej!
Herregud.
Kom igen, Masson. Det är din stolthet. Din skatt. Kom igen.
Ja.
Nu har jag er.
Kallt!
Kallt! Mörkt! Herregud!
Herregud! Nej.
Okej, andas.
Du klarar det här.
Det gör du.
Var är ni?
Jag ska få min hämnd!
Sanna mina ord!
Annars återvänder jag med helveteseld åt er och er förpestade avkomma!
Andas.
Smart, Masson.
Ge aldrig upp.
Det är så du ska slå dem.
Va?
Herregud! Nej!
Nej! Herregud!
Herregud! Nej!
Herregud!
Herregud! Nej!
Herregud!
Va?
Herregud!
Herrejösses!
Masson, din turgosse.
Svarta kyrkan.
Prisa Gud!
Ja.
Kom till mig.
Okej.
Så där. Kom.
Kom.
Halleluja!
Nu är du min!
Min!
Min.
Min!
Herregud.
Åh, herre min Gud! Jag lovar dig min eviga tro!
Jag ska ägna dig hela mitt hjärta!
Visa stackars Masson nåd!
Min!
Kom igen.
Rasa ner då, för bövelen!
Kom igen.
Min.
Min!
Ljus.
Herregud!
Herre…
Tack, Herre. Jag ångrar mig!
En ny Masson ser dagens ljus!
"Lång och mödosam är vägen
som leder från helvetet till ljuset."
"Lång och mödosam är vägen
som leder från helvetet till ljuset."
"Lång och mödosam är vägen
som leder från helvetet till ljuset."
"Lång och mödosam är vägen som leder från helvetet till ljuset!"
VILA I FRID
Nej.
Nej!
Nej, inte så här!
Nej!
Kolla.
Är det inte…
Det var som fan.
Det är han.
Undertexter: Love Waurio