A NETFLIX SOROZATA
Temetők, sírkertek:
maguk is gyűjtemények.
A holtakat csak egy réteg föld választja el egymástól.
Pogányokat és szenteket egyaránt.
Egy boszorkány, egy varázsló, egy szent…
A föld számtalan titkot
és kincset rejt.
A fát és csontot közömbösen rágcsáló férgeknek mind táplálékot jelent.
Az emberek számára viszont
zsákmányt.
Mai történetünk címe: Temetői patkányok.
A rendező pedig Vincenzo Natali.
TEMETŐI PATKÁNYOK
Micsoda szépség!
Az biztos!
Megkockáztatom: egy kifinomult úrhölggyel van dolgunk.
Még ebben az állapotában is látszik,
hogy csinos nő volt.
SZERETTÜNK
Egy ilyen rád se nézett volna, amikor még lélegzett.
Én megbékéltem azzal, ami jut.
Ahogy én is.
HENRY KUTTNER RÖVID TÖRTÉNETE ALAPJÁN
A táskát legyen szíves!
Masson a nevem.
Én vagyok e sírkert felügyelője,
ahonnan oly pimaszul lopni merészeltek.
- Nincs mit felhozniuk mentségükre? - Könyörüljön!
- Nincs eszünk ennél többre. - Igen.
Hadd világosítsam fel magukat!
Nem tudják, hogy társadalmunk egyik pillére
a holtak tiszteletteljes eltemetése?
Az első sír megásása tett minket majomból emberré.
Ott született meg a civilizáció.
És akkor jön el a vége, ha többé nem tiszteljük az előttünk élőket.
Most pedig
mehetnek!
Nem ad át minket a helyi biztos…
Szánalmas.
Lássuk csak!
Úgy van!
Igen!
Itt van!
A társadalom pillére, úgy ám.
Jól van.
Gyerünk már!
Te kis…
Jól van.
Erre!
Menjen csak!
Nos?
- Ennyi? - Ezt meg hogy érti?
Bőven elég a havi törlesztőrészletre.
Ez még a kamatot sem fedezi.
Az a medál tömör ezüst!
Ez ón.
Ezüst.
Ón.
Harmadszorra nem hoz eleget.
Én szívesen lennék türelmes magával,
de a munkáltatóim nem azok.
Kezdik azt hinni,
hogy a javát megtartja magának.
Sérti a becsületemet, uram! A Massonok mindig jó adósok voltak!
Egy szerencsétlen kártyaparti áldozata vagyok.
Vissza fogom fizetni a kölcsönt. Egy gond van: a patkányok.
- A patkányok? - Igen. Tele van velük a temetőm.
Ellopják a holttesteket, mielőtt begyűjthetném az árut.
Gyakran órákig ások egy hideg, rémes estén,
és mindössze egy üres koporsó a jutalmam.
Azt mondja, a patkányok hullákat rabolnak a koporsókból?
Nem most mondtam? Igazi vész!
A bevételem töredékére csökkent.
- A patkányok nem csinálnak ilyet. - Drága barátom, bizony, de!
A salemi patkányok különleges rágcsálók. Messzi tájakról érkeztek a századok során.
Mióta megvan a kikötő,
számtalan kereskedőhajó járt itt Malajziából, Kínából, Elefántcsontpartról
és más egzotikus vidékekről, ahol e lényeket vallásos imádat övezi.
Magam is tanulmányozom a történelmet.
És köztudott, hogy a régi időkben,
mikor Cotton Mather levadászta a gonosz salemi eretnekeket,
járatok hálózata húzódott e szép utcák alatt.
A fekete templomokban rettenetes orgiák zajlottak,
ahol kiforgatott szentségeket ajánlottak fel rémes lényeknek.
Csak Isten a megmondhatója, mi tenyészik odalenn.
Patkányok.
Ölje meg őket!
Ravaszsággal és nyers erővel is próbáltam már megszabadulni tőlük.
Csapdák, méreg, gáz… Sehogy sem lehet megállítani őket.
Bonyolult, jól védett járatrendszerük van.
Ráadásul klausztrofóbiás vagyok. Nem bírom a szűk helyeket
egy gyerekkori incidens óta a jégszekrénnyel.
De ez nem érinti önt. A lényeg: nem lehet bejutni a helyre, ahol tenyésznek.
És egyre merészebbé válnak.
Ez is egy patkányharapás nyoma.
Az imént átadott tárgyak beszerzése közben ért a baj.
A kín szörnyű volt, de eltörpült amellett, amit az orvosom okozott.
Ezernyi tűszúrást ejtett rajtam a fertőzés ellen.
Láthatja: gondban vagyok.
Könyörgöm, tanúsítsanak irántam egy kevéske irgalmat a munkáltatóival!
Vagy némi türelmet, míg megoldom a helyzetet!
Az én türelmem már elfogyott, míg végighallgattam, mit hadovál.
Ami a munkáltatóimat illeti… egy hetet kap tőlük.
A maga helyében, Masson úr, én rendezném a tartozásomat.
Különben
csakhamar az ásó
másik végén találja magát.
Tartsa meg az ónt!
Tűnjön innen!
Dooley!
- Itt van? - Mondtam már, hogy ne jöjjön ide!
Nos? Itt van?
Nincs, hála az égnek!
Valami dolga van a városban, de bármikor visszajöhet, úgyhogy igyekezzen!
Látott valami ígéreteset?
A héten semmit. Semmi említésre méltót.
- Megnézhetem? - Szó sem lehet róla.
Ön nem érti! Ez élet-halál kérdése.
Én csak az utóbbival foglalkozom. Jelenleg csupa szegény és csavargó van.
Egyik sem különösebben értékes.
Talán van köztük egy hozzám hasonló szerencsétlen,
aki, míg jobban ment a sora, aranyfogat csináltatott.
- Egy perc alatt végeznék. - Nem.
Ugyan, Dooley!
Drága barátom!
Hányszor segítettem már ki?
Nem is beszélve arról, hogy mindig többet adtam a megbeszéltnél.
Egyetlen dolog vehet rá, hogy beengedjem a holttestekhez.
Ó, Dooley!
Többet vártam öntől.
Az ördög elixírje.
Bár lenne ereje megtartóztatni magát!
Oly sokan lelik végzetüket e sötét élvezetben.
Remélem, egy napon nem találja közöttük magát.
Ezzel együtt
felkészülten jöttem.
Lássuk!
A fejet még keressük.
Egy fürdőben találták.
Mint a leves.
De a fogaira vigyázott az öreglány.
Fa fogsor.
Remek munka.
- Sajnos a piacon nem sokra becsülik. - Az ördögbe is!
Mondtam.
Csak porhüvelyüket hagyták hátra.
- És az mi? Mi van ott? - Semmi értékes.
Jöjjön! Szétnézhetett. Menjünk!
Jól van.
Azt hagyja békén! Most hozták.
A boncmester még nem vizsgálta meg.
- Halleluja! - Elment az esze? Ez fontos ember volt!
- Egy gazdag kereskedő. - Igen.
A boncmester egy karcolást is észrevesz. És akkor elkezd kérdezősködni.
És gondolhatja, milyen gyorsan fényt fog deríteni a megállapodásunkra.
- Kellenek a fogai! - Várjon holnapig, és beeng…
Holnapra túl késő lesz. Ha földbe kerül, a patkányoké.
Erre, hölgyem!
Istenem!
Drága Winston!
Semmi baj, anya!
Elnézést! De szinte… Szinte olyan, mintha még élne!
Mintha csak délutáni pihenését töltené.
Végezze el, amit kell, de kérem, vigyázzon a külsejére!
A legszebb öltönyében fogjuk elbúcsúztatni.
Minden kitüntetését kitűzzük,
a kezébe pedig
a György királytól kapott szablyája kerül.
Az volt a legbecsesebb tulajdona.
Biztos, anya? Az felbecsülhetetlen érték! Örökre lemondanál róla?
Szégyelld magad, fiam! Ez volt apád akarata.
Meg kell adnunk neki a végső tiszteletet.
Egy görbe este Senkinek sem árt
Megyünk mögötted
Mind megyünk mögötted
Megyünk mögötted a kocsival
Kellemes estét kívánok, hölgyem és uram!
Menjen a picsába!
„Hosszú és nehéz az út,
amely a Pokolból a világosságra vezet.”
Soha nem írtak le igazabb szavakat.
Csak pár órát lesz a földben, mielőtt elérem.
Azok a kártevők csak nem érnek oda előbb!
Istenem!
Kérlek!
Légy hozzám irgalmas!
Csak most az egyszer!
Ne! Úristen!
„Szeretetünk kísér a sírba.”
Milyen megható sírvers!
És örökre vele marad.
Asszonyom!
Masson a nevem.
Én vagyok férje végső nyughelyének gondozója.
Személyes küldetésemnek tekintem,
hogy biztonságban megőrizzem az örökkévalóságnak.
Kérem!
Urunk, Istenünk, te vagy az élet forrása.
Tebenned élünk, mozgunk és vagyunk.
Vezess minket királyságodba fiad, az Úr Jézus Krisztus által!
Tarts meg minket az életben és a halálban
a te szeretetedben
és kegyelmedben.
Ámen.
Mindjárt!
Megvan!
Jaj, ne!
Uram, kérlek! Hadd ne késsek el!
Micsoda?
Nem! Mi? Ne!
Kérem, ne!
Ne!
Istenem!
Gyerünk, Masson! A büszkeségedről, a zsákmányodról van szó!
Ez az!
Megvagy!
Hideg! Jaj, de hideg!
A hideg! A sötétség! Istenem!
Úristen, ne!
Jól van! Lélegezz!
Túl fogod ezt élni.
Túl fogod.
Hol vagytok?
Bosszút fogok állni!
Fogadom!
Masson a pokol tüzével áll bosszút rajtatok és átkozott fajtársaitokon!
Lélegezz!
Okosan, Masson! Okosan!
Soha ne add fel!
Így fogod legyőzni őket.
Micsoda?
Istenem! Ne!
Ne! Uramisten!
Úristen! Ne!
Istenem!
Istenem! Ne!
Úristen!
Micsoda?
Uramisten!
Édes Jézus!
Masson, te szerencsés rohadék!
Fekete templom.
Dicsőség az Úrnak!
Jól van.
Gyere, édesem!
Jól van.
Lássuk! Gyere!
Gyere!
Halleluja!
Megvagy!
Enyém!
Istenem!
Jézus, Úr mindenek felett! Örök hűséget fogadok neked!
A szívem mostantól csak a tiéd, senki másé.
Irgalmazz szegény Massonnak!
Enyém!
Gyerünk!
Gyerünk! Omolj már be, az ördögbe is!
Gyerünk!
Enyém!
Fény!
Uramisten!
Uram…
Köszönöm, Jézus! Bánom bűneimet!
Új Masson született!
„Hosszú és nehéz az út,
amely a Pokolból a világosságra vezet.”
„Hosszú és nehéz az út,
amely a Pokolból a világosságra vezet.”
„Hosszú és nehéz az út,
amely a Pokolból a világosságra vezet.”
„Hosszú és nehéz az út, amely a Pokolból a világosságra vezet!”
NYUGODJÉK BÉKÉBEN
Nem!
Nem, ne így!
Nem!
Hé!
Az nem…
Az ördögbe is!
Ő az!
A feliratot fordította: Lipták András