‎UN SERIAL NETFLIX
‎În secolele trecute, ‎când lumea era plină de mistere
‎și doar foarte puțini călătoreau,
‎s-a născut un nou fel de colecție.
‎Dulapul de curiozități.
‎Această colecție putea fi adăpostită ‎într-o clădire,
‎o cameră
‎sau o piesă de mobilier.
‎În aceste colecții private ‎se găseau cărți,
‎tablouri și specimene ‎de istorie naturală și nenaturală.
‎Un dinte de dragon, ‎o sirenă Fiji, un corn de unicorn.
‎Și-n spatele fiecăruia…
‎o poveste.
‎Puteai întâlni lucruri mari cât o armură.
‎Sau mici cât un set de chei.
‎Cheile de la un depozit.
‎Acel loc vechi ‎unde trecutul se păstrează… viu.
‎Lucrurile ce ne amintesc ‎de faptele noastre,
‎de întuneric sau de păcate.
‎Povestea de azi e „Lotul 36”.
‎Iar regizorul,
‎Guillermo Navarro.
‎LOTUL 36
‎Acum doar două ore,
‎forțele aeriene aliate au început un atac ‎asupra țintelor militare
‎din Irak și Kuwait.
‎Aceste atacuri sunt în desfășurare.
‎Avem șansa de a crea pentru noi ‎și pentru generațiile viitoare
‎o nouă ordine mondială.
‎O lume în care domnia legii, ‎iar nu legea junglei,
‎guvernează comportamentul națiunilor.
‎Când vom izbândi, și așa va fi,
‎avem șansa reală ‎la această nouă ordine mondială.
‎Una-n care Națiunile Unite…
‎BAZAT PE POVESTIREA LUI GUILLERMO DEL TORO
‎…își pot folosi rolul pacificator ‎de-a îndeplini promisiunea
‎și viziunea standardelor ONU.
‎Nu avem nimic cu poporul irakian.
‎De fapt, pentru nevinovații
‎prinși în acest conflict ‎mă rog să fie în siguranță.
‎Scopul nostru nu e cucerirea Irakului.
‎E eliberarea Kuwaitului.
‎Sper ca poporul irakian ‎să reușească, chiar și acum,
‎să-și convingă dictatorul ‎că trebuie să depună armele,
‎să plece din Kuwait și să lase Irakul
‎să se realăture familiei națiunilor ‎iubitoare de pace.
‎Thomas Paine a scris acum mulți ani:
‎„Aceste vremuri pun la încercare ‎sufletele oamenilor.”
‎Aceste cuvinte bine cunoscute ‎rămân foarte adevărate azi.
‎Dar, chiar în vreme ce avioanele ‎forțelor multinaționale atacă Irakul,
‎eu prefer să mă gândesc la pace, ‎nu la război.
‎Sunt convins nu doar că vom învinge,
‎dar și că din ororile luptei ‎va reieși confirmarea
‎că nicio națiune nu poate rezista ‎împotriva unei lumi unite.
‎…pământul nostru. ‎Am luptat și l-am câștigat.
‎Acești imigranți iau și iar iau, ‎dar nu dau nimic înapoi.
‎Cine le-a spus că sunt bine veniți aici? ‎Cine i-a invitat?
‎Noi am creat țara, ‎am luptat pentru libertate,
‎iar ei vor să-și facă loc.
‎- Da! ‎- Să profite.
‎Secătuiesc programele sociale. ‎„Drepturile cafeniilor și negrilor.”
‎Cum rămâne cu drepturile albilor? ‎Nu, despre asta nu putem vorbi.
‎Nu putem.
‎Curând, preluăm apeluri.
‎Îi rog pe liberalii moraliști ‎să se abțină.
‎Fred din Williamsville e pe fir. ‎Ce te frământă azi?
‎- Faină mașină! ‎- ‎Și mă mândresc cu ea.
‎DEPOZIT NON-STOP ‎LICITAȚIE
‎Bună ziua tuturor!
‎Nu vă sfiiți, veniți la tati! ‎Haideți lângă frații și surorile voastre!
‎Eu sunt Eddie și sunteți la minele de aur. ‎Pentru cei noi,
‎sunt depozitele ‎celor care nu cred în bănci
‎și pun aurul în perne vechi de canapea ‎și blănurile, în cutii.
‎Și, din varii motive, le abandonează. ‎Știți și voi cei trei „D”.
‎Decesul, divorțul și datoriile.
‎Ghinionul lor, norocul vostru.
‎Uneori ridicăm ușa sperând ‎la o captură mare și găsim gunoaie.
‎Azi avem treabă puțină. ‎Începem cu lotul 36.
‎A fost deținut zeci de ani de același om.
‎Odihnească-se în pace acolo sus, ‎jos sau unde o fi acum.
‎Cred c-am acoperit tot.
‎Fără alte adăugiri…
‎Da!
‎Trageți cu ochiul, adulmecați! ‎Nu mai mult.
‎Să înceapă licitația!
‎Ai cuvântul, Bill.
‎Și începem cu 50. Cine dă 50?
‎- 50 de dolari. ‎- 100.
‎- Avem 100. Aud 150? ‎- 150.
‎- Unu cinci zero. O dată! ‎- 175.
‎- 250. ‎- Și 250 o dată…
‎350.
‎Elimini concurența.
‎Am patru bancnote, ‎400 o dată, de două, trei ori.
‎Vândut timidului cu buzunare adânci.
‎Bun, încolonarea! Următorul e mai încolo.
‎Te-am auzit, Tommy.
‎Serios, idiotule?
‎Ți-am spus să nu treci ‎granița statului până nu achiți tot!
‎N-am trecut-o.
‎Deci omul meu care te-a văzut minte?
‎- Am venit să fac bani, să te plătesc. ‎- Îmi vreau banii acum, mincinosule!
‎Telefonul public e afară.
‎- Lasă-mi loc de manevră! ‎- ‎Sigur.
‎- Mă ocup. ‎- Sper să-i ai diseară, nenorocitule!
‎Ai contractul ăla?
‎- Partea ta de la ultima boxă. ‎- A meritat?
‎Nestematele din sticlă, ‎dar am scos ceva topind aurul.
‎- Cam puțin. Și bastoanele de lemn? ‎- Copii. Rășină de două parale.
‎Fără comision și banii de benzină.
‎De aia tu ai camionetă, ‎iar eu, o motoretă stricată.
‎- Îți dau un cec pentru boxă. ‎- Dispari de aici! Un cec!
‎Fă bine și dă-mi banii mei!
‎Un cec!
‎- Drăguț. ‎- Ai idee cât fac pe oră?
‎Îmi dai cheile?
‎Înainte, vreau să-ți arăt ceva.
‎Uite aici.
‎Fii atent! Trebuie s-o vezi!
‎Ăsta e proprietarul boxei ‎cumpărate de tine. În fiecare zi,
‎același tip. Cu aceeași geantă.
‎Stătea cam o oră, o oră și jumătate.
‎- Și apoi… ‎- Ce legătură are asta cu mine?
‎Nu ești curios?
‎Nu și n-am fost niciodată. ‎Poate de aceea sunt încă în viață.
‎- Faci mișto de mine! ‎- Îl are de când s-a deschis depozitul.
‎Încă din '45.
‎Era reținut, politicos,
‎nu scoteai o vorbă de la el.
‎Un alb furios.
‎Eu am voie să zic negru furios?
‎Așa mă gândeam.
‎Sigur e ceva special acolo. ‎Venea foarte des.
‎Da, haine vechi și pantofi uzați.
‎Am cumpărat o boxă în Palmetto ‎plină de borcane.
‎Urină, fecale, păr și unghii.
‎Pungi întregi de cupoane. ‎Devenim tot mai ciudați cu vârsta.
‎Uită-te! Punga e goală când iese.
‎- Sigur, doar e o boxă de depozitare! ‎- Da, dar ce făcea?
‎A lăsat ceva acolo. ‎În fiecare zi, decenii la rând.
‎Iar țopăie.
‎Ce crezi că e aia?
‎O să aflu.
‎Pentru lotul 36.
‎Distrează-te!
‎Ține minte că eu ți-am vândut pontul! ‎Nu uita să te revanșezi!
‎Ticălos zgârcit!
‎Cerul Bagdadului e luminat în seara asta,
‎în timp ce forțele aliate ‎declanșează un atac…
‎Bună ziua, dle Eddie! Vreau să achit nota.
‎Pe două luni!
‎Am crezut că ați renunțat la boxă. ‎Am vândut-o când n-ați mai zis nimic.
‎Nu!
‎Dle Eddie…
‎de când timp am chirie aici?
‎Am trimis înștiințare de evacuare, ‎dnă Amelia. Telefonul e deconectat.
‎V-am spus că m-am mutat.
‎Am un număr nou.
‎Poate ați trimis înștiințarea ‎la adresa mai veche.
‎- Cea greșită. ‎- A cui e vina?
‎A dv.!
‎Am sunat. ‎Am spus: „Vă rog, dle Eddie, nu uitați!”
‎Dv. erați…
‎Vedeți acel bărbat?
‎Îl cheamă Nick Appleton.
‎El v-a cumpărat boxa.
‎Mergeți la el!
‎Poate vă recuperați unele lucruri.
‎- Mulțumesc. ‎- ‎De nada.
‎Muchas gracias!
‎Lo siento.
‎Ochii pe mine.
‎Dle Appleton?
‎Dle Appleton? Scuze! Sunt Amelia. ‎Dl Eddie zice că mi-ați cumpărat boxa.
‎- E pe partea cealaltă. Numărul 87. ‎- Și ce dacă?
‎Au făcut o greșeală.
‎- Cine? V-au evacuat? ‎- M-au înștiințat la adresa greșită.
‎- Vorbiți cu managerul! ‎- Dl Eddie a zis să vorbesc cu dv.
‎Futu-i! Chiar așa?
‎- Ziceți repede aici! ‎- Acolo-s toate amintirile mele.
‎Scrisori, fotografii, lucruri personale.
‎Multe am aruncat, ‎iar pe altele le-am vândut.
‎Poate a mai rămas ceva, ‎dar sunt ale mele acum. Înțelegeți?
‎Nu, nu sunt ale dv.!
‎- De unde sunteți? ‎- Sunt Amelia și sunt de aici.
‎Am luat două autobuze.
‎Juridic, ați pierdut tot ce e acolo. ‎Îmi pare rău, dar așa e.
‎Toate pozele cu copiii mei! ‎Scrisorile părinților mei.
‎La ce vă folosesc, dle Appleton? ‎Lăsați-mă să arunc o privire!
‎Nu deranjez pe nimeni.
‎Poate mai e ceva acolo. N-o să dureze.
‎Regret că aveți probleme. Nu-s ale mele.
‎Nu mă puteți ajuta cu nimic?
‎- O mie de dolari și luați ce a mai rămas. ‎- Atât scot într-o lună, făcând curățenie.
‎Poftim.
‎Ăsta e al dv. Sigur îl mai puteți folosi.
‎Ce fel de om ești?
‎Ce ați zis?
‎- Vorbiți spaniolă? ‎- Nu, iar dv. nu vorbiți engleză.
‎Așa că străduiți-vă, în țara mea, ‎să mă insultați în limba mea!
‎Curvă proastă!
‎Vă uram să putreziți în iad!
‎APRINDERE PRIN ROTIRE
‎Ca de obicei, totul rămâne în cârca mea.
‎De parcă n-am destule probleme.
‎N-am nevoie de asta!
‎Mereu rahaturi de astea.
‎Nu e ploaia, sunt conductele. ‎Trebuie să-mi caut altă slujbă.
‎Eddie.
‎Boxa pe care am luat-o ‎e mai mică decât asta.
‎Ce vorbești? ‎Vrei reducere pe motiv de mărime?
‎De ce ești așa scârțar?
‎Spațiu mai mic, lucruri mai puține. Atât!
‎Nimic nu e conform în secțiunea asta.
‎A fost construită în anii '40. ‎Boxele erau mai late și mai adânci.
‎Conectate între ele.
‎Nu știu ce dracu'…
‎Scuză-mă! Mă duc după un mop.
‎- Femeia aia, Amelia, e afară. ‎- Apropo, mersi că mi-ai trimis-o pe cap.
‎Las-o să vadă ‎de i-a mai rămas ceva, Iisuse!
‎Nu pic eu de omul rău, ‎mai ales nu din cauza ta.
‎- Nu fi ipocrit ca toți ceilalți! ‎- Noi doi avem o schemă. Bun.
‎Eu am schema mea separat, ‎dar doamna asta? E cumsecade.
‎Jocul are reguli. Câștigi și pierzi.
‎Uită-te la mine! ‎Mi-am făcut datoria față de țară.
‎De ce dracu' vorbești de asta ‎de fiecare dată?
‎Pentru că merită să repet! ‎Am jucat un joc trucat.
‎Mi-am pierdut auzul la urechea asta. ‎Aud mereu doar un țiuit.
‎Fie. Soția? S-a cărat. ‎Accept pierderile. Dar e rândul meu.
‎Nu ești unicul care se simte ‎tras pe sfoară!
‎Trucat? Prima linie e în cafeniu și negru!
‎Nu-ți amintești ‎peste câți negri morți ai pășit
‎ca să te piși în Râul Parfumat.
‎Am cumpărat boxa aia corect! ‎Așa că duceți-vă-n mă-ta și tu,
‎și ea, și încercarea de-a mă învinovăți!
‎Iar în unitatea mea toți erau verzi!
‎FOTOGRAFII
‎DOTTIE. MAMA.
‎MÜNCHEN 1938 ‎VIENA 1938
‎Să-mi fut una!
‎Douășpe miare, mâine!
‎Te-am înțeles, futu-i!
‎Acum m-ai înțeles.
‎La naiba!
‎DESCHIS
‎Valea!
‎Marș!
‎Al dracului să fiu!
‎- Ce dracu' ai pățit? ‎- Îți împrumut trusa de prim-ajutor.
‎- Poate ar trebui să șezi puțin. ‎- Ce?
‎De ce? N-am nimic. ‎Am de evaluat niște căcaturi.
‎- Trebuie fie ceva bun. ‎- Antichități și niște aur.
‎Ocolește consignația de data asta!
‎Du-te la Agatha, pe Douglas Drive!
‎DOUGLAS DRIVE NR. 232
‎E om bun. Nu fi agresiv, ‎cu ochii tăi ciudați și capul-nsângerat!
‎Dispari!
‎Trebuie să te calmezi, Nick!
‎E aur, sigur, dar nu dau ‎decât bani mărunți pe el.
‎Eddie zicea c-o să ne ajuți.
‎Sigur, dacă mă ajutați și voi.
‎Ia te uită!
‎Fără marcă de autenticitate pe metal, ‎lucrătura e amatoricească.
‎Nu-l pot îmbunătăți.
‎Următorul.
‎Masa și scaunele sunt bune. ‎Intarsiile sunt reale.
‎Sunt excelente.
‎- E o masă de spiritism. ‎- Spiritism ca la jocul cu placa Ouija?
‎Puțin mai serios de atât.
‎Ce avem aici?
‎Ai văzut vreodată…
‎Da!
‎Liber Primus: Daemonia.
‎Liber Secundus: Symvolia.
‎Liber Tertius:
‎Perilipsi.
‎Ce înseamnă? ‎Sunt importante, nu? Valoroase, pun pariu.
‎- Nu-i domeniul meu. ‎- Și al cui e?
‎Am în minte un asociat.
‎Și asta…
‎- N-am mai văzut așa ceva. ‎- Eu da.
‎De multe ori.
‎Atinge-o! O frumusețe.
‎Încet! E fragilă.
‎Încearcă! Atinge!
‎Poți ghici materialul?
‎Lână.
‎- Păr uman. Miroase-l! ‎- Da. Nu, mulțumesc.
‎Îmi sun omul pentru cărți.
‎Roland. Sunt Agatha.
‎Iisuse Hristoase!
‎Sunt la magazin. Am un client ‎cu niște articole foarte interesante.
‎Din domeniul tău, știi ce zic?
‎Vino repede!
‎Crede-mă!
‎Bună, draga mea!‎ Wie geht's?
‎El e Nick.
‎Bună!
‎Priviți! Ce părere aveți?
‎Da. Foarte interesant!
‎Asta e…
‎într-adevăr
‎o masă de spiritism.
‎- E superbă. ‎- Austria secolului XIX.
‎Lemnul e…
‎cedru alb și santal,
‎tratat într-un…
‎mod unic. Și aranjat ‎ca să încurajeze invocarea unei entități.
‎Vedeți?
‎Nuanța roșiatică a lacului?
‎Cu ce o fi fost amestecat?
‎Demenți!
‎Doamne!
‎Știam că vei fi încântat.
‎E și un al patrulea volum?
‎- Nu, din câte am văzut. ‎- Dar…
‎e posibil să-l aveți?
‎Abia m-am atins de boxă. ‎Are porcării strânse de-o viață.
‎Cărțile sunt extrem de rare! ‎Aș zice 10.000 pentru toate trei.
‎Măi, să fie!
‎Și pentru toate patru?
‎Dacă ar fi puse la licitația corectă, ‎cu mai mulți cumpărători…
‎peste 300.000 de dolari.
‎Vedeți dv., ‎al patrulea volum e cel mai rar.
‎Liber Quartus: Sacramentum.
‎Cea mai dorită piesă.
‎E legendară.
‎Plină de simboluri și vrăji ‎pentru a lega un demon,
‎pentru a-l aduce pe pământ. Da?
‎Un demon?
‎Motivul pentru care al patrulea volum ‎e cel mai rar
‎e fiindcă arde complet ‎la sfârșitul tranzacției
‎cu cel care îi face favorurile.
‎Mai puțin când…
‎- Lăsați dracului suspansul! ‎- Ai un caz dur aici, Rolly.
‎Mai puțin când demonul a fost trădat. ‎Așa că nu-și poate colecta datoria.
‎Tranzacția trebuie să aibă loc azi.
‎Asta e plata pentru sfeșnic, ‎masă și scaune.
‎Dar cununa ți-o donez ție, ‎mein liebchen‎, Agatha.
‎Pentru că m-ai chemat, ‎danke schön. ‎Dar…
‎dacă găsim al patrulea volum,
‎vă scriu un cec de 300.000 de dolari.
‎Mașina mea e afară. Mergem acolo.
‎Danke.
‎Danke schön.
‎Super. Colac peste pupăză, ‎acum se pișă cerul pe noi.
‎Te-ai lovit cu capul de parbriz?
‎Da. Când am fost lovit din spate.
‎Ai putea să închizi geamul lateral?
‎Am…
‎Am o mărturisire de făcut.
‎Iisuse, serios?
‎Vezi tu, știu totul despre familia ‎care deținea boxa pe care ai cumpărat-o.
‎Erau foarte bogați,
‎au câștigat din oțel în Europa
‎și au emigrat în SUA ‎după al Doilea Război Mondial.
‎Fabricau arme. Wolfram pentru tancuri.
‎Pentru cine nu trebuia.
‎Am văzut niște poze vechi de război ‎într-un album foto. Oricine ar fi fost el.
‎Nu-mi place să-ți spulber ‎înțelegerea relativă a binelui și răului,
‎dar tipul a cunoscut și a făcut rău ‎la un nivel aproape absolut.
‎Acum e la Domnul.
‎Da.
‎Domnul. Cel tăcut și puternic ‎căruia-i place să ne vadă chinuindu-ne
‎din cauza liberului arbitru ‎și-a altor iluzii.
‎Dar adversarul lui?
‎Necruțător, chiar arțăgos.
‎Ne șoptește la ureche clipă de clipă.
‎Ceva îmi spune că și tu activezi ‎de partea greșită și arțăgoasă, Hans.
‎E relevant pentru această tranzacție?
‎Proprietarul boxei era un om bolnav.
‎A pierdut averea la masa de joc, ‎și-a distrus familia,
‎nu i-a ajuns niciodată nimic.
‎Un apetit de neostoit.
‎Înțelegi?
‎Da, încă un ticălos deplorabil.
‎Așa e.
‎Activa în cercuri oculte ‎din Berlin și Viena.
‎Și a invocat o entitate.
‎I-a oferit un corp pe care să-l ocupe.
‎Să-l posede.
‎Sora lui.
‎Dottie Wolmar
‎cred că se numea.
‎A fost…
‎un scandal mare.
‎Au găsit-o vreodată?
‎Nu. Au căutat, dar…
‎a fost inutil.
‎Bine, ajunge!
‎Nu-mi pasă de bazaconiile ‎astea înfiorătoare care îți plac.
‎Oricum, am ajuns.
‎Uite!
‎Sper că glumești. Lasă-l deoparte!
‎Nu, metalul topit a fost colectat ‎dintr-o sursă foarte ciudată.
‎Puțin câte puțin. ‎Vezi tu, dacă găsim cartea,
‎lumina de la sfeșnic va oferi protecție.
‎Fără supărare, dar taci dracu' din gură!
‎Tu caută în stânga!
‎Nu plecăm fără ea!
‎Cărțile nu ard spontan.
‎Dacă iei ceva de aici, o să știu. ‎Și e o singură ieșire.
‎OPRIT ‎ROTIȚI MAI DEPARTE
‎MISTERUL FEMEII DISPĂRUTE CONTINUĂ
‎Da.
‎CE S-A ÎNTÂMPLAT CU DOTTIE WOLMAR?
‎Unde ești, Dottie Wolmar?
‎FEMEIE DIN ÎNALTA SOCIETATE DIN BUFFALO, ‎DISPĂRUTĂ
‎NU BLOCAȚI ‎STRICT PENTRU ÎNCĂRCARE
‎Futu-i!
‎E gol.
‎Ai auzit?
‎Știam că dimensiunile erau greșite.
‎- Ajută-mă cu asta! ‎- Da.
‎Să știi că e aici cartea aia!
‎O să aflam de ce venea zilnic aici.
‎Ce-i mirosul ăsta?
‎- În domeniul meu, îi spunem miasmă. ‎- Omule.
‎Ca atunci când pisicile ‎sau câinii-și marchează teritoriul.
‎Nu atinge nimic!
‎Nu spune nimic!
‎- Urmează-mi instrucțiunile, te rog! ‎- Acum ești șef de pluton?
‎Dacă ceva ce nu aparține lumii naturale
‎se găsește dincolo de pragul ăsta,
‎am un sfat pentru tine.
‎Nu îl privi în ochi, nu vorbi cu el!
‎Va simți întunericul din tine, ca mine.
‎Și-l va dori cu lăcomie. ‎Va fi înfometat, înțelegi?
‎Sunt sigur că astea sunt două sfaturi,
‎iar tu nu știi nimic despre mine. ‎Du-te-n mă-ta!
‎Miroase oribil! Fir-ar al dracului!
‎Unglaublich!
‎Nu mi-aș fi imaginat niciodată.
‎Și-a legat biata soră.
‎Cred că e slăbită.
‎Lihnită. Săraca de ea!
‎E țintuită în cerc de atâta timp, vezi?
‎Părul e lipit de podea.
‎Uite cum se ascunde demonul!
‎Vezi? A pătruns mâncându-i fața.
‎- Uite-o! ‎- Nu trece de linia aceea!
‎- Dă-o dracu', mă duc după carte! ‎- Nu, oprește-te!
‎N-ai idee ce ai trezit!
‎Sfântă Născătoare de Dumnezeu!
‎Dottie!
‎Băga-mi-aș!
‎Slavă Domnului! ‎Vă rog, puteți deschide ușa?
‎Puteți deschide ușa, vă rog?
‎Puteți deschide, vă rog?
‎Deschideți ușa, vă rog!
‎Mulțumesc.
‎Nu! Vă rog! ‎Sunt în pericol, am nevoie de ajutor!
‎Vă rog! Deschideți ușa!
‎Nu!
‎Vă dau orice vreți. Orice! Vă rog!
‎Vă rog! Deschideți ușa!
‎Deschideți, vă rog!
‎Deschideți ușa!
‎Vă rog!
‎ÎN ACEST SEZON…
‎Cariera mea artistică s-a-ncheiat ‎când ți-am văzut lucrările.
‎O simți, Will?
‎Frica.
‎Îmi spui că șobolanii fură ‎cadavrele din sicrie.
‎Am văzut o pădure care ia morții.
‎Ne întoarcem acolo.
‎DESCUIE FIECARE UȘĂ
‎Casa asta mă înfioară.
‎Îmi fac griji pentru tine!
‎NU ÎNCHIDE OCHII
‎N-ar trebui să mai folosești loțiunea.
‎Asta mă va repara!
‎În seara asta, ‎îți voi oferi o experiență unică.
‎Ce o să găsesc?
‎Chiar s-a întâmplat?
‎DESCHIDE
‎Doamne!
‎MINTEA
‎SPRE TEAMĂ
‎Întunericul are un mod de-a mă acapara.
‎LOTUL 36, STRUCTURA DURERII
‎MUZA LUI PICKMAN, VISE ÎN CASA VRĂJITOAREI ‎VIZIONAREA
‎AUTOPSIA, ȘOBOLANII DIN CIMITIR
‎APARENȚE
‎DULAPUL DE CURIOZITĂȚI
‎Subtitrarea: Linda Pricăjan