‫היית צריכה לספר לי.‬
‫שחשדתי בבעלי?‬ ‫-כן.‬
‫כן. איך בכלל מביעים את זה, שיין?‬
‫ג'ו רצח את אחותי,‬ ‫כי היא גילתה את האמת עליו.‬
‫לא רציתי להאמין לזה.‬
‫חשבתי שזו טעות גדולה.‬
‫- ארבעה חודשים קודם לכן -‬
‫- הרלן קובן: הטעות כולה שלך -‬
‫הוא היה האבא של בתי.‬
‫הוא לא היה רוצח, אני לא...‬
‫לא חלקתי את מיטתי‬
‫ואת לבי, עם רוצח.‬
‫מאיה, זה אני.‬
‫זו אחותך.‬
‫משהו נורא קרה.‬
‫היא נרצחה בביתה.‬
‫אתה יכול לדמיין כמה מפחיד זה היה?‬
‫למה שמישהו יהרוג אותה?‬
‫זה כנראה לא היה מתוכנן.‬
‫הוא כנראה לא ציפה שהיא תהיה בבית.‬
‫לא היה להם משהו ששווה לגנוב.‬
‫אני לא יודע למה, מאיה.‬
‫אתה מתגעגע אליה?‬
‫ברור שאני מתגעגע אליה.‬
‫למה את שואלת?‬ ‫-עבדת איתה מדי יום.‬
‫ראית אותה יותר ממני.‬
‫נראה שהתמודדת יפה.‬
‫כל אחד מתמודד עם הדברים האלו אחרת, מאיה.‬
‫יש לך רובים, נכון, מאיה?‬
‫כן.‬
‫הכול חוקי ומורשה, כן.‬
‫לעוד מישהו יש גישה אליהם?‬
‫לא.‬
‫לג'ו הייתה גישה.‬
‫מה זה?‬
‫זה עתיק.‬
‫מושבת.‬
‫גלוק 17?‬ ‫-כן.‬
‫זה האקדח היחידי שלך?‬ ‫-כן, היחידי.‬
‫למה רצית שטביעות האצבעות שלך‬ ‫יהיו על כספת הרובים...‬
‫אם אתה שונא אותם כל כך?‬
‫ובכן...‬
‫בגלל כל מה שקורה... את נסעת, לילי בבית.‬
‫זה שם למקרה הצורך, זה הכול.‬
‫מאיה... את מוכנה? אנחנו צריכים לצאת.‬
‫אני צריך שתבדוק לי קליע.‬
‫קליע?‬ ‫-כן.‬
‫תשווה אותו לקליע שנמצא במשטרה,‬ ‫כראיה ברצח של קלייר.‬
‫איפה השגת אותו?‬
‫אני צריכה לדעת אם זה מהאקדח שהרג את קלייר.‬
‫תבדוק אותו?‬
‫אוכל לבקש מחבר במשטרה.‬
‫אני צריכה לדעת אם אני צודקת‬
‫או אם אני משתגעת.‬
‫מאיה?‬ ‫-אני צריכה לדבר איתך.‬
‫אני יודעת מה עשית.‬ ‫-על מה את מדברת?‬
‫לילה טוב.‬
‫אתה יודע על מה אני מדברת.‬
‫אין לי מושג.‬
‫אני יודעת מה קרה, ג'ו.‬
‫אני צריכה לדבר איתך רחוק מלילי.‬ ‫-מאיה.‬
‫תפגוש אותי במקום שלנו בפארק.‬
‫בשעה תשע.‬
‫לא רציתי להאמין לזה.‬
‫חשבתי שזו טעות גדולה.‬
‫אבל כשהקליע התאים...‬
‫אם אפעיל לחץ על ג'ו, זה יוכיח ש...‬
‫טעיתי.‬
‫החלפתי את האקדחים.‬
‫אז ג'ו לקח את האקדח המושבת מהכספת.‬
‫האקדח הפעיל היה אצלי.‬
‫אז... מה זה, מאיה?‬
‫"אני יודע מה עשית."‬
‫"ניפגש בפארק."‬
‫מה, רצית לדבר בבית?‬
‫ליד המטפלת?‬
‫לדבר על מה?‬
‫למה רצחת את קלייר.‬
‫תכחיש את זה?‬
‫תסתכל עליי ופאקינג תכחיש את זה, ג'ו?‬
‫כן, יקירתי. אני אכחיש, כי זו האשמה מגוחכת.‬
‫השתגעת?‬
‫אני מכירה אותך, ג'ו.‬
‫לא אנוח.‬
‫אני אהפוך את חייך לגיהינום.‬
‫עד שאחשוף את מה שאתה.‬
‫ומה אני?‬
‫רוצח.‬
‫עדיין היה סיכוי ש...‬
‫איכשהו אפשר לפתור את זה בהסבר.‬
‫עד שהוא לחץ על ההדק.‬
‫לעולם לא תוכיחי שרצחתי אותה.‬ ‫-לא?‬
‫לא.‬
‫אתה צודק.‬
‫פצעתי אותו בשתי היריות הראשונות,‬ ‫כדי שזה ייראה כמו שוד שהשתבש.‬
‫הרגתי אותו בשלישית.‬
‫מרחתי את עצמי בדמו,‬ ‫כאילו שחיבקתי אותו במותו.‬
‫ראיתי שני בחורים על אופנועים בפארק.‬
‫ידעתי שאם אספר עליהם למשטרה,‬ ‫תשומת הלב תוסט ממני.‬
‫בהצהרה המקורית שלך‬
‫אמרת ששני נערים במסכות היו בפארק‬
‫על אופנועי שטח.‬
‫כן.‬
‫- דוקטי -‬
‫ואז אמרת שהם ירדו מהאופנועים וניסו...‬
‫לחטוף את התיק שלך.‬ ‫-נכון.‬
‫מי שילם לך כדי לרצוח את ג'ו ברקט? תגיד לי!‬
‫בסדר.‬
‫אף אחד לא שילם לי. לא רצחתי אותו.‬
‫אבל אני יודע מי כן.‬
‫הצילו!‬
‫בבקשה! מישהו, בבקשה, הצילו!‬
‫החוצה.‬
‫הבית בכיוון הזה.‬
‫אל תשאיר אותנו כאן.‬
‫זה הטנדר שלי!‬
‫קירס, אסור לך להתקשר אליי.‬ ‫-אני צריך זיהוי של לוחית רישוי.‬
‫אתה מושעה.‬
‫זין על ההשעיה.‬
‫מאיה ברקט רצחה את בעלה.‬
‫השותף של פי.ג'יי, רמבו, ראה את זה.‬
‫היא במכונית של ג'ו, כי שלה אצלנו.‬ ‫זה "ריינג' רובר איווק" שחור.‬
‫קירס, אסור לך לעשות את זה, טוב?‬ ‫יפטרו אותך.‬
‫מרטי, בבקשה.‬
‫אף אחד לא ידע.‬
‫בבקשה, תעשה את זה בשבילי. בבקשה.‬
‫קירס...‬ ‫-תשיג לי את הפרטים האלו.‬
‫טוב, תן לי חמש דקות.‬
‫טוב, זה המיקום האחרון שלו.‬
‫באיזו שעה?‬
‫ב-12:40, זה...‬
‫לפני עשר דקות. תודה, קתרין.‬ ‫-כן.‬
‫קיבלת את המיקום?‬ ‫-כן, תודה.‬
‫תשמע, אני יוצא לשם,‬
‫ואני רוצה שתישאר על הקו,‬ ‫אני לא רוצה שתתעלף. אז...‬
‫אדבר איתך עד ששנינו נגיע לשם.‬ ‫-אתה איש טוב, מרטי,‬
‫אבל אם משהו יגרום לי להתעלף,‬
‫זה להקשיב לך מדבר.‬
‫נתראה כשתגיע לשם.‬ ‫-מה? קי...‬
‫לעזאזל.‬
‫קדימה!‬
‫זוז!‬
‫פנה דרך!‬
‫הלו?‬
‫מרטי, זו קתרין.‬
‫לגבי לוחית הזיהוי, קיבלנו עדכון ראשון.‬
‫מרטי.‬
‫מאיה ליד "גן קטנטנים" ב...‬
‫רחוב פלזנס.‬
‫היא אוספת את בתה.‬
‫מה קורה? איפה מאיה?‬
‫היא ביקשה שאקח את לילי. היא בסדר?‬ ‫-למה המכונית שלה אצלך?‬
‫היא ביקשה שנחליף.‬ ‫-למה שהיא תבקש?‬
‫כי מאיה אמרה...‬
‫היא אמרה שאנשים מחפשים אותה.‬ ‫-פאק.‬
‫דאגתי לה.‬ ‫-יש לך מושג איפה היא?‬
‫מושג כלשהו?‬ ‫-לא.‬
‫רגע, לא. יש מכשיר איתור במכונית שלי.‬ ‫-תראה לי.‬
‫- המכונית של אדי -‬
‫היא בבית.‬ ‫-בבית?‬
‫אמרת לנו שאתמול הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שראית את טומי דארק, מת או חי.‬
‫כן.‬ ‫-אז איך תסבירי את העובדה שמצאנו דם‬
‫בתא המטען של רכבך?‬
‫לקחת את המכונית שלי?‬ ‫-כן, שלי התקלקלה. אבדוק את זה בבוקר.‬
‫יצאתי לכמה סידורים.‬
‫למה עשיתם את זה? למה?‬
‫כי גברת ברקט, ג'ודית חושבת‬ ‫שאת משקרת בנוגע למותו של ג'ו.‬
‫- עבור לילי -‬
‫מאיה ברקט, אני עוצר אותך בחשד לרצח.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫את לא חייבת לומר דבר, אבל מה שכן תגידי‬
‫עלול לפגוע בהגנה שלך.‬
‫אספר לך הכול. אסביר הכול. בבקשה.‬
‫לזה בדיוק אני מתכוון כשאני מדבר על עשייה‬
‫תוך כדי שינוי.‬
‫יש לכוון למטרה ולהיטיב בעשייה.‬
‫"ברקט תרופות" מועילה למשקיעים‬
‫והתרופות שלנו בהחלט עושות שינוי בעולם.‬
‫אני מקווה שההתחלה שלי חזקה.‬
‫ואני מעריך‬
‫את התמיכה שלכם.‬
‫זה לא מובן מאליו.‬
‫לשנה הקרבה.‬ ‫-לשנה הקרבה.‬
‫לא אמרת לי במה מדובר בטלפון.‬
‫התחלת להאמין בתיאוריות קונספירציה, בלש?‬
‫אני יודע את האמת עכשיו, ו...‬
‫אני זקוק לעזרתך.‬
‫תודה שבאתם.‬
‫תודה רבה.‬
‫חזרו לבקר אותנו בקרוב.‬ ‫-תודה.‬
‫היה נפלא לראותך.‬
‫כל טוב. נסיעה טובה.‬ ‫-נסיעה טובה.‬
‫להתראות.‬ ‫-ביי.‬
‫ערב מוצלח?‬
‫הנאום שלך היה מצוין.‬
‫הסתכלתי על הפנים שלהם.‬
‫דאגלס היה קצת נוקשה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אתה יודע, בדיוק.‬ ‫אבל אני חושבת שזה היה שווה את זה.‬
‫ברנדי, אימא?‬ ‫-לא, תודה, יקירי.‬
‫מאיה?‬
‫מה את עושה כאן, בחשכה?‬
‫רצית שאחשוב שאני משתגעת.‬
‫עשית את הזיוף במצלמת המטפלת.‬
‫אמרת ללוקה ולאיזבלה‬ ‫שאני מעורבת במותו של ג'ו.‬
‫זה אחד הניסויים הפסיכולוגיים שלך, ג'ודית?‬
‫ממש לא.‬ ‫לעולם לא אשתמש בעבודה שלי למטרה כה עלובה.‬
‫את עדיין מזלזלת בי.‬
‫אפילו עכשיו.‬
‫לא הייתי מספיק טובה בשבילך. נכון, ג'ודית?‬
‫את חושבת שרצחתי את הבן שלך?‬ ‫-מאיה.‬
‫נו?‬
‫את חושבת?‬
‫כן.‬
‫אז חשבת...‬
‫לשגע לי את המוח?‬
‫לגרום לי לעשות טעות, ואז...‬ ‫להאשים אותי ברצח של ג'ו?‬
‫מצלמת המטפלת.‬
‫הבגדים שנעלמו.‬
‫שיחות טלפון.‬
‫קרוליין...‬
‫שיקרה לי שהבלש מקבל מכם שכר.‬
‫לא ידעתי שזה לא נכון.‬
‫לא הייתי בטוחה, בכל מקרה.‬ ‫-את גרועה בדיוק כמוהם, קרוליין.‬
‫למה את כאן, מאיה?‬
‫אז סידרת אותי.‬
‫קיווית שאשבר.‬
‫תעני לי, ג'ודית.‬
‫למה חשבת...‬
‫שרצחתי את ג'ו?‬
‫פשוט ידעתי.‬
‫אימא יודעת.‬ ‫-בולשיט.‬
‫נו?‬
‫את רצחת אותו?‬
‫את ידעת, כי היה לי מניע.‬
‫נכון?‬
‫ג'ו רצח את אחותי.‬
‫אלו שטויות.‬ ‫-ג'ו רצח את קלייר.‬
‫אינך רוצה להכיר בזה, ניל.‬
‫אני לא אקשיב לחרא הזה.‬
‫ג'ו רצח את קלייר ואימא שלך ידעה.‬
‫אל תקשיב לה.‬ ‫-לא.‬
‫קלייר ידעה שאתם מושחתים.‬ ‫-קלייר גנבה מאיתנו.‬
‫האישה הזאת הייתה רעל, זה עובר במשפחה.‬ ‫היא ניסתה להרוס את העסק שלנו.‬
‫כי היא גילתה שזייפתם את תוצאות הניסויים.‬
‫הפצתם תרופות מסוכנות בשוק‬ ‫וגרמתם לתחלואה גדולה יותר.‬
‫אבל ג'ו עצר אותה.‬
‫עינה אותה.‬
‫רצח אותה.‬
‫את יכולה לדמיין מה הילדים של קלייר עברו?‬
‫בעלה?‬
‫מה שאני עברתי, רק כדי להגן‬ ‫על החברה המסוכנת והמושחתת שלך.‬
‫ג'ו היה בפניקה, קרוליין.‬
‫קלייר לא סיפרה לו את מה שהיה צריך לדעת,‬ ‫ולא החזירה לו מסמכים גנובים.‬
‫אחותך התחילה את זה.‬
‫היא תקפה את המשפחה הזאת.‬
‫ואת צריכה לדעת טוב מכולם...‬
‫כאשר אויב תוקף‬
‫יש לך זכות להגן על עצמך.‬ ‫-היא הייתה אחותי, מרשעת מזוינת!‬
‫טוב, מספיק.‬
‫באמת, ניל?‬ ‫-כן.‬
‫באמת?‬
‫כי אני לא חושבת שזה מספיק בכלל.‬
‫את לא מבינה, נכון?‬
‫ג'ו רצח אנשים.‬
‫לא רק את קלייר.‬
‫היו עוד אנשים.‬
‫כריסטופר סוויין סיפר לי‬ ‫על תיאו מורה בבית הספר.‬
‫אימא.‬ ‫-אין הוכחה לכך.‬
‫וגם טומי דארק.‬
‫ובל נשכח...‬
‫את אחיו.‬
‫אנדרו?‬
‫אנדרו התאבד.‬
‫שקרים!‬ ‫-כפי שאת יודעת.‬
‫זה מה שקלייר גילתה,‬ ‫לכן ג'ו היה חייב לרצוח אותה.‬
‫ג'ו דחף את אנדרו מהיכטה כדי להציל את עצמו.‬
‫זה לא נכון!‬
‫אלו שקרים. שקרים זדוניים.‬
‫כריסטופר סוויין אמר לי שאחרי מותו של תיאו,‬
‫אנדרו לא הצליח להתמודד עם זה.‬
‫הוא רצה להסגיר את עצמו.‬
‫הוא סיפר לחבריו ביכטה.‬
‫אבל ג'ו לא הרשה זאת.‬
‫אלו שטויות, זו בדיה מוחלטת. אנדרו קפץ.‬
‫ג'ו רצח את אנדרו‬
‫ורצח את קלייר.‬
‫כמה עוד, ג'ודית?‬
‫גידלת רוצח.‬
‫ואת התחתנת איתו.‬
‫ואז רצחת אותו.‬
‫ירית בו למוות בדם קר‬
‫כאילו שחזרת לארץ שכוחת-האל ההיא. תודי בזה.‬
‫כן!‬
‫אני רצחתי את ג'ו.‬
‫רצחתי את האיש שרצח את אחותי.‬
‫לא רציתי שהמפלצת הזו תגדל את בתי.‬
‫עכשיו הכול יתגלה, לא?‬
‫שלושה עדים.‬
‫אשמח לראות אותך מבלה את שארית חייך‬
‫מאחורי הסורגים.‬ ‫-בסדר.‬
‫כי את יודעת מה עוד יתגלה?‬
‫השקרים שלך.‬
‫ניסויי התרופות שלך. ואז כל זה...‬
‫ייעלם.‬
‫זה נגמר, ג'ודית.‬
‫אף אחד לא יאמין לך.‬
‫תסמכי עליי...‬
‫העולם מגלה.‬
‫את גמורה.‬
‫איזו הוכחה?‬ ‫-היא משקרת.‬
‫איזו הוכחה?‬ ‫-את חושבת שכסף מגן עליך.‬
‫את חושבת שכסף מעלים הכול‬ ‫והבועה הזו שאת חיה בה, כשאת פשוט...‬
‫מקישה באצבעותייך ומקבלת את מבוקשך.‬
‫מאיה, את רוצה צדק בשביל אחותך.‬
‫בסדר.‬
‫קיבלת אותו.‬
‫ג'ו מת. אין עוד מה לעשות.‬
‫את לא רוצה להישלח לכלא.‬ ‫אנו לא רוצים ששערורייה תכתים את שמנו. אז...‬
‫אולי אנחנו...‬
‫נעשה הסכם?‬
‫הסכם?‬
‫נאשים את ג'ו.‬
‫נפיל את הבעיות בניסויי התרופות על ג'ו‬
‫ואז נטען שזה מה שהוביל לרצח שלו.‬
‫דף חדש.‬
‫אף אחד לא צריך לדעת את האמת.‬
‫ואולי, מאיה...‬
‫אולי לפעמים אני מפקפקת בהורות שלי.‬
‫הדרך שבה חינכתי אותו להיות נעלה, אבל...‬
‫ג'ו איננו.‬
‫וגם אנדרו.‬
‫אין טעם להרוס עוד חיים.‬
‫תחשבי על לילי.‬
‫זה הפתרון ההגיוני לכל זה. את לא חושבת?‬
‫לא.‬
‫מאוחר מדי.‬
‫היא צודקת. מאוחר מדי לעסקאות.‬
‫היא פרצה לבית שלנו.‬
‫הודתה שרצחה את אחינו, ואיימה לרצוח אותנו.‬
‫שמעתן אותה. אנו חוששים לחיינו.‬
‫רצחת את אחי.‬
‫את אפסית, מאיה. לא תהרסי את המשפחה.‬ ‫-אתה חלש ועלוב.‬
‫אין לך אומץ לירות. אתה פוחד מדי.‬
‫תניח את האקדח.‬
‫אני נשבעת...‬
‫אלוהים, מה עשית?‬
‫אלוהים!‬
‫זה נגמר.‬
‫כן.‬
‫אלוהים!‬
‫מה חשבת?‬
‫אלוהים.‬
‫לא!‬
‫היא מתה! לא!‬
‫לא! הם רצחו אותה!‬
‫מול כל העולם המזוין!‬
‫- קורי המתריען‬ ‫בשידור חי -‬
‫פאק.‬
‫- היא מתה? התקשרו למשטרה?‬ ‫תקליטו את זה. אלוהים, לא -‬
‫- מתריען חושף את משפחת ברקט -‬
‫ג'ודית, ניל וקרוליין ברקט נלקחו למעצר.‬
‫משפחת ברקט לא ידעה שהשיחה...‬
‫מיליונים צפו בשידור החי ברחבי העולם‬
‫שבו מאיה סטרן נורתה על ידי ניל ברקט,‬
‫מנכ"ל ברקט גלובל אנטרפרייזס.‬
‫הייתי צריך...‬
‫הייתי צריך ללכת איתה.‬
‫אני... לא הייתי צריך לעזוב אותה.‬
‫היא ידעה מה היא עושה.‬
‫היא הניחה את האקדח בכוונה.‬
‫קירס, מאיה בוודאי תכננה את זה. היא...‬
‫היא רצחה את ג'ו.‬
‫היא הרגה את כל האזרחים ההם, היא ידעה...‬
‫שיש רק דרך אחת‬
‫לסיים את זה.‬
‫- 18 שנה מאוחר יותר -‬
‫לך ישר ואז ימינה, שם תמצא את מחלקה אי.‬
‫היי.‬
‫שלום.‬ ‫-אני מניח שאתה...‬
‫כן, אני מאוד שמח בשבילה.‬
‫אתה בוודאי ממש...‬ ‫-אני מאוד גאה.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אתה נראה טוב.‬
‫תודה, גם אתה.‬
‫אני לא אומר את זה רק כי אמרת קודם,‬
‫אתה באמת נראה נהדר.‬ ‫-כן.‬
‫מה שלום הילד שלך?‬ ‫-כן, הוא גבר עכשיו, גבוה ממני.‬
‫מה?‬ ‫כן, כל הקלישאות נכונות.‬
‫הזמן פשוט טס, נכון?‬
‫נכון, כן.‬
‫מה שלום הילדים שלך?‬
‫כן, שניהם בסדר. לאבי יש שניים משלה.‬ ‫הם יבואו לבקר את לילי אח"כ.‬
‫אתה יודע, זה טוב, אדי.‬
‫שהיית שם בשבילה, אתה מבין?‬
‫בשביל לילי.‬ ‫-זו הייתה זכות...‬
‫לראות את לילי גדלה. היא...‬
‫כן, היא בדיוק כמו אימה.‬
‫חזקה.‬
‫לא, שתלטנית.‬
‫נדמה שזה...‬
‫היה לפני עידן ועידנים, ו...‬
‫ועדיין, זה...‬ ‫-כמו אתמול.‬
‫- אדי היקר -‬
‫- בבקשה, תשמור על לילי,‬ ‫ותהיה חלק מחייה -‬
‫- אדי -‬
‫כן.‬
‫בוא.‬
‫אם אלך לכלא, אז... בסדר.‬
‫אבל אני רק רוצה להראות לעולם‬ ‫מה המנוולים האלו עשו.‬
‫אני רוצה לחשוף את מה שהם.‬
‫יש משהו שאני צריך לספר לך על...‬
‫מה שקורה לי. אני...‬
‫חשבתי שאני גוסס. איבדתי הכרה.‬
‫ועשיתי בדיקות.‬
‫הם...‬
‫חששו שיש לי...‬
‫בעיות נוירולוגיות.‬
‫אבל זה בגלל התרופה שלהם.‬
‫התרופה של ברקט.‬
‫אובדן הכרה ו...‬
‫הזיות, וזה היה כל כך נורא, שהלכתי ל...‬
‫קצה הגשר, ואני...‬
‫כמעט...‬
‫ובמשך כל הזמן הזה...‬
‫המנוולים האלו הסתירו את זה.‬
‫כן.‬
‫זה בסדר.‬
‫היי, תראי...‬
‫היי.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫את בסדר?‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫תראו את מי מצאתי.‬
‫תודה.‬ ‫-קירס.‬
‫היי!‬ ‫-שלום.‬
‫כן.‬ ‫-טוב לראותך.‬
‫טוב לראותך, שלום. ברכותיי.‬ ‫-תודה.‬
‫לילי, תראי אותה.‬
‫אלוהים.‬
‫היא יפהפייה.‬
‫רוצה להחזיק אותה?‬ ‫-לא.‬
‫לא אני.‬ ‫-קדימה.‬
‫בטח אפיל אותה.‬ ‫-אתה תהיה בסדר.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫עבר הרבה זמן.‬ ‫-ילדה טובה.‬
‫תפסתי אותך.‬
‫תראו את הפרצוף הקטן.‬
‫שלום לך.‬
‫חשבתם על שם?‬
‫כן.‬
‫נקרא לה מאיה.‬
‫שלום, מאיה.‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬