Капітанка Стерн. Мені дзвонили.
Дякую.
Слухаю?
Має, це я.
- Джо, що таке? Що сталося? - Має...
Щось із Лілі?
Ні, не з Лілі. Просто...
- Джо, будь ласка, скажи, що сталося? - Має...
Це Клер.
Твоя сестра.
Сталася біда.
- Ходи сюди. - Я люблю тебе.
ТВОЯ ПЕРША ОСТАННЯ БРЕХНЯ ЗА МОТИВАМИ РОМАНУ ГАРЛАНА КОБЕНА
Ви в нормі?
Потрібно поглянути на все під новим кутом.
Убивства здавалися непов'язаними, але зараз ми знаємо,
що в обох фігурував один пістолет.
Має, коли застрелили вашу сестру, ви були за кордоном, так?
- Так. - Так, гаразд.
- Ви вже це знаєте. - Так.
Хотіли впевнитися.
Упевнитися?
Ніби я б убила сестру, а через кілька місяців чоловіка?
Тоді слідство перевіряло вашого швагра —
чоловіка Клер.
Так, Едді.
- Едді Волкера. - У нього було алібі.
То нащо згадали?
Бо з огляду на нову інформацію, убивці міг допомагати член родини.
Дві особи у шлюбі вбиті з одного пістолета.
Наскільки добре Джо й Клер знали одне одного?
Працювали разом.
У «Беркетт Глобал Ентерпрайзес»?
- Так. - Добре.
- Джо найняв її? - Так.
Через родинні зв'язки чи...
Бо вона була розумною і чудовою фармацевткою.
Ну, і через сімейні зв'язки.
Це дуже важливо для Беркеттів. Вони не довіряють чужинцям.
Так. Не міг працювати зі своячкою. Вона ще той головний біль.
Вибачте. То вони працювали разом.
Чи їхні стосунки були напруженими?
Ні.
А якщо зважати на те, що вас довго не було вдома?
У Джо з Клер не було роману.
Добре.
Вибачте. Знаю, це дуже важко.
Це найближчі для вас люди.
Гаразд, слухайте, якщо спливе якась сімейна інформація,
що може допомогти встановити зв'язок,
або якщо буде хтось, хто б знав ще щось,
повідомте, гаразд?
Ой.
Дякую. Гарний будинок.
Ти одружений?
- Так. Уже вісім років. - Вісім років.
Там одразу зрозуміло. Уже чотири дитини й ще одна на підході.
Ні. Що...
Я одинак. Хіба мені пощастить завтра на побаченні.
Я хотів заспокоїти Маю, Кірсе.
Як хороший поліціянт. Вона посміхнулась.
Брехати — погано.
Усе добре?
Будь ласка, скажи, що лишилося пиво.
Лілі все випила.
Тримай.
- Тримай. - Дякую.
Ходи сюди, поцілуй маму. Ходи сюди. Привіт!
Ти молодець. Ще пляшечка!
Чемна дівчинка.
Ходімо.
Сюди. Ходімо сюди.
Ось так.
Тут є камери спостереження, тож якщо хвилюватиметесь,
перевірте застосунок. Побачите, як їй весело.
Приємно знати.
Безпечне місце.
Підемо гратися?
- Біжи. - Знайдемо тобі пісочницю.
Біжи. Дякую. Бувайте.
- Без проблем. Бувайте! - Бувай.
- Па-па. - Па-па!
Обережно, Лілі, не перечепися.
Коли підійматимеш важіль, не забудь натиснути на ліву педаль.
Так.
- Не забувай перевіряти прилади. - Так.
Убивства здавалися непов'язаними, але зараз ми знаємо...
що в обох фігурував один пістолет.
...або якщо буде хтось, хто б знав ще щось...
Слухай, мені треба йти. Так.
- Привітики! - Треба поговорити.
Так. Добре.
Про вбивство Клер.
Чекай. Я не розумію.
- Який же там зв'язок? - Це безглуздя.
Клер убили вдома під час пограбування.
Але, Іво, мене довго не було.
Усе їхнє життя було за тисячі кілометрів від мене.
Ти частіше бачила Клер, ніж я.
Вона казала щось?
Подумай.
Чи було щось таке, що могло б...
Ні.
Чорт, це Роббі.
Чого він хоче?
Дзвонить іноді спитати про дітей, попросити грошей.
Грошей?
Так, нічого.
Іво, він мав би дати тобі спокій.
Має, годі вже, він пішов.
Усе добре.
- Тримай. - Дякую.
Має, я мала дещо сказати тобі про Клер.
- Що? - Ну...
Одного дня ми з Клер обідали.
Це було за кілька тижнів до...
до її вбивства. Ми говорили, усе було добре.
Вона жартувала, поводилася звично, а тоді їй подзвонили.
Телефон був у сумочці, але ми почули.
її обличчя моментально змінилося.
Вона вийшла на вулицю, я озирнулася.
Я побачила, як вона махала руками, ніби злилася.
Вона простояла там десь п'ять хвилин.
Казала, хто дзвонив?
Ні.
- Ти питала? - Вона відмазалася.
Сказала, що це з роботи, але це була неправда.
Але ж ти знаєш, так?
- Мені вона не хотіла нічого казати. - Ти про що?
Іво.
То не був...
її звичайний телефон.
З рожевим чохлом. Це був...
інший телефон.
Інший?
Я не розумію.
- Це була вже застаріла модель. - Ти сказала поліції?
Боже, Іво!
- Слухай, я хотіла... - Чому не вийшло?
Бо я думала, що в неї роман.
Я боялася, що це вплине на Едді й дітей.
Іво, таємний телефон — важлива інформація.
Може, вона знала людину...
Моя сестра сварилася на когось по таємному телефону, а тоді її вбили.
Знаєш, що курки — нащадки динозаврів?
До речі, вони найближчі живі родичі тиранозавра рекса.
Це не завадить мені запхати курку до мого жирного рота.
Ніколь, це все тому, що вона смачна.
Що сталося? Відключився?
Так. Типу того.
- Типу того? - Ти подумаєш, що я божевільний.
Я вже так думаю.
Я не побачив паркан. І врізався в нього.
Тобто?
Ось я їду собі вздовж нього, а тут бам і все.
Не пам'ятаю, як відключився, як завернув.
Я просто врізався.
Як твоя подруга й наставниця я повинна спитати...
- Я був тверезий. - Тебе не було на зустрічі.
- Я був зайнятий. - Тебе місяць не було.
Ти що, моя мама?
Не знаю. Минулого разу я відчув, як утратив контроль, а цього разу я...
Самі, сходи до лікаря.
- Ні. Тоді лікар випише лікарняний. - Ти маєш здати аналізи. Ти не хочеш...
Якщо це помітять, кар'єрі кінець. Я вже бачив таке.
Копи мого віку мають проблеми зі здоров'ям, особливо тут.
Через рік вони стають уже жирними водіями.
Але я й цього не зможу, так?
Бо я не бачу парканів.
Здай аналізи.
Сходи в приватну клініку. Приховай це.
Але здай.
Не ігноруй цього.
Едді, дозволь вивезти коробки.
Я сам упораюсь.
КЛЕР ВОЛКЕР
Ось флет-вайт із вівсяним молоком, а ще ви любите батончики, тож...
О, так...
Озброєне пограбування квартири. Це, певно, рідкісне явище.
Рідкісніше, ніж раніше. Що забрали після вбивства Клер?
Ну, нічого, за що варто віддавати життя.
У звіті написано, що підозрілого не було,
у чоловіка було алібі, яке підтвердив колега,
і окрім певних проблем із грошима, проблем у стосунках не було.
Мая у відрядженні. Її чоловік і сестра працюють разом.
- Роману не було, але якби вони... - Кохалися.
- Спали. - Так.
Це б допомогло знайти мотив.
Добре, нехай би вони спали разом.
Як це пов'язано з їхньою смертю?
У чоловіка алібі, а дружина за тисячі кілометрів.
Ми знаємо результати експертизи пістолета. З балістики прислали.
Точно знятий із реєстрації. Поза підозрою.
- І що це нам лишає? - Кілера?
- Люди наймають їх? - Так.
- Отакої. - Ревниві люди роблять дивні речі.
Це про нього чи неї?
Не знаю.
Це притягнуто, але немає світу, де чоловіка і його своячку
убивають одним пістолетом, і це не пов'язано.
Потрібно перевірити колег із роботи й членів сім'ї...
Нянька.
Як щодо неї?
Вона бризнула перцевим спреєм у Маю.
- Бризнула спреєм? Коли? - Кілька днів тому.
- І ви лише зараз кажете це. - Вони посварилися.
Може, це не так просто. Няньки усе бачать.
Вони очі й вуха будинку.
Вона б знала про життя Джо.
Дуже смачно. Дякую.
Будь ласка.
ЛЮБОВ
Мені подобається. Він чудовий.
Схожий на тебе.
- Очі схожі. - Так. Поглянь.
Хочу покурити. Не кажи Едді.
Клер!
- Що ти робиш? - Тихіше.
- Таємна шафка бабусі. - Так?
Пам'ятаєш, де вона ховала свої прикраси?
Клер!
Що ти робиш?
Не починай, Едді.
- Ти увірвалася до мене. - У мене є ключі.
- Риєшся в коробках дружини. - Їх потрібно розсортувати!
- Я просив не наближатися. - Знаю.
Добре, слухай...
Я спитаю тебе дещо.
Тобі не сподобається. Але скажи прямо.
Ну?
У Клер був роман?
Ти нормальна?
- Моя мертва дружина, у кімнату якої... - Ти знав?
Моя дружина померла... її вбили,
і ти прийшла запитати, чи був у неї роман?
Едді.
Іва сказала, що Клер таємно хтось дзвонив.
І я знайшла оце.
Вона сховала його в шафці.
- Віддай. - Не можу.
- Віддай його. - Що сталося, Едді?
- Віддай. - Це моя сестра!
І моя дружина!
У нас були інтимні проблеми.
Коли я спитав чому,
вона сказала, що працює допізна сама знаєш із ким.
То ти натякаєш на роман із Джо.
Я ні на що не натякаю.
Але я знаю,
що мене вже було недостатньо.
- Казав це поліції? - Ага, уже.
Думаєш, я хочу давати їм привід заарештувати мене?
Віддай телефон.
Я потім поверну його.
Хочеш вивести мене?
Едді, я тебе на раз-два покласти можу.
- Віддай. - Ні.
- Телефон. - Едді.
Віддай сраний телефон.
Зараза.
Чорт.
Я попереджала.
Якщо знайду щось, передзвоню.
Тітко Має.
Еббі, я поспішаю. У тебе тато впав. Допоможи йому.
Віддай телефон, Має. Віддай телефон моєї дружини.
Віддай клятий телефон.
Який телефон?
Тату.
Пані Беркетт казала, що ви бризнули в неї перцевим спреєм. Це правда?
Так, бо вона вчепилася в мене отак.
Чому? Зазвичай люди не нападають на няньок.
Бо ця навіжена почала кричати, що бачила чоловіка,
царство йому небесне, на відео.
Вона налякала мене.
А ви бачили його на відео?
Ні. Екран був білим.
Тоді чому ви вкрали карту пам'яті?
Украла?
Пані Беркетт сказала, що ви забрали її.
Кажу, вона божевільна.
Гадаю, у неї проблеми з головою.
На війні таке буває. Я турбуюся за її доньку.
Ви знали пана Беркетта й, припускаю, часто говорили з ним перед смертю.
Так.
І ви працювали на них,
коли померла сестра пані Беркетт — Клер Волкер.
Так.
Знаю, це незручне запитання,
але ви не підозрювали, що між ними може бути щось більше?
Секс?
Не думаю...
Джо завжди говорив про Маю.
Він завжди казав, як сумує за нею, коли її не було.
Він був хорошим.
Вона його не достойна.
Навіщо мамі інший телефон?
Для роботи, певно.
Уперше бачу його.
Я теж.
Тату.
Боюся, ми не знаємо чогось важливого.
Померти так, як мама, — це...
У нас нічого цінного немає. Навіщо їй було відбиватися?
Може, вона...
Я не знаю.
Іноді страх робить таке.
Сонце,
Клер була хорошою мамою.
Вона любила тебе й Дена понад усе.
Тож усе інше просто
неважливо.
Питання виникатимуть, але...
це її вже не поверне.
Запам'ятай її такою.
Неймовірною жінкою.
ЖУРНАЛ ДЗВІНКІВ 16 ДЗВІНКІВ
27-МЕ ЛИСТОПАДА
ІГРОВИЙ КЛУБ «КРАЩИЙ ГРАВЕЦЬ»
- Агов? - Дене!
- Що ти робиш? - А на що схоже?
І нащо?
Тато каже, що це все непотріб, але тут купа старих маминих речей.
Поглянь.
Наші фото з дитинства.
- І нащо він їх викинув? - Він тоді все викидав.
Оце так раритет.
Старезна штука. Він хоч працює?
Де екран?
Ні. Там була плівка. Її вистачало десь на 20 фото.
Тут ще є плівка. Може, там є фото мами.
Так.
ІГРОВИЙ КЛУБ «КРАЩИЙ ГРАВЕЦЬ»
Усе гаразд?
- Можна поговорити з вашим менеджером? - Авжеж. Сюди.
Я хотіла запитати дещо про сестру.
- Хто ви? - Мая Стерн.
- І я знаю вашу сестру? - Можливо.
Вона ніби ходили сюди. Хочу дізнатися чому.
З тієї ж причини, що й більшість.
Ні, вона...
Вона не така людина.
Упевнені? Багато хто ходить сюди потайки.
Її звали Клер Волкер.
Це щось вам каже?
Ні, нічогісінько.
Її вбили.
Мені шкода.
У неї був таємний телефон.
Вона дзвонила лише сюди, і дзвонили їй лише звідси.
Якось дивно, правда?
Шістнадцять дзвінків за кілька тижнів до смерті.
І всі сюди або звідси.
- У вас є камери. Можу назвати дати. - Ми видаляємо записи через два тижні.
Як щодо Джо Беркетта?
- Знаєте таку людину? - Ні.
Ви увірвалися й завалили мене питаннями. У мене робота є.
Упевнені? Бо його теж убили.
Думаєте, вони померли, бо були тут?
Це ігровий зал.
Убивцю не можуть знайти.
Поліція вже майже здалася. Цей телефон — єдина зачіпка.
Мені дуже шкода. Але допомогти не можу.
Наче діамант у небі
Біжи.
ДЖУДІТ
- Алло? - Алло, Має? Це Джудіт.
Так, я знаю. Ваше ім'я висвітилось.
Я забираю Лілі.
Забираєш?
З дитсадка.
Ага. Через Ізабеллу й приховану камеру?
Ти їй дзвонила?
Вона не відповідає.
Хочеш пораду?
Поверни її. Перепроси.
Скажи, що може доглядати за дитиною на віллі.
Добре.
Я дзвоню нагадати, що завтра читатимуть заповіт.
Ти будеш там?
Бібліотека у Фарнвуді, рівно о десятій ранку.
Зараза.
Самі, через пів години виїжджаємо.
Поведеш? Мені ще листи надсилати.
Я не кермуватиму.
- Я й так переживаю через огляд. - Моллі.
Я не поведу.
Надішлеш листи в залі очікування.
Чому так повільно їдемо?
У тебе в животі дуже важливий вантаж. Не хочу ризикувати.
Що ти верзеш?
- Натисни на газ, бо запізнимося. - Встигнемо.
- Самі, можеш... - Я ж сказав...
Що ти робиш?
Я попросив тебе повести. Тепер ти мені вказуєш як.
Поведеш?
Хочеш кермувати? Прошу.
Слухай, вибач. Я дуже хвилююся через це обстеження.
Я хочу дитину.
Гаразд?
Так.
Вибач. Гаразд. Поїхали.
Гаразд, уперед. Перша передача?
Відпусти зчеплення. Я жартую. Їдемо.
Тож я зробив, що мав, і вуаля.
Ось усе про твою загадкову машину.
«Фольксваген ІД.5», арендований компанією «ВТСІКС Лімітед».
Що це може означати?
- Без поняття. - Дякую.
Адреса — поштова скринька в Саутгемптоні.
Так пишуть, коли хочуть зберегти анонімність.
Так.
Хто за мною стежить?
Це лякає мене. Вони знають, куди я вожу Лілі.
Чорт, мені треба йти. Читатимуть заповіт Джо.
Хіба ти не підписала шлюбну угоду?
Так. З цього зробили якесь свято. Буде купа людей.
Але я точно знаю, що Джо заповів усі гроші Лілі на випадок своєї смерті.
Але я все одно мушу бути в цій дерев'яній кімнаті з юристом.
Гроші можуть знадобитися.
Що?
Я не хотів казати, бо в тебе були похорони й усе інше...
- Що таке? - Іди сюди.
Інформатор Корі повернувся.
ІНФОРМАТОР КОРІ ЗНОВУ В МЕРЕЖІ
Так.
І що такого?
Привіт проблеми.
- Так, але він уже оприлюднив запис. - Не весь.
Він не додав аудіо. Я досі не розумію чому.
Навіщо давати інформацію частинами?
Мені байдуже. Усе вже в минулому.
Мене звільнили через нього.
Я просто хочу доглядати доньку й жити спокійною
- Побачимося. - Бувай.
- Ось руки дитини. - Так.
Дитятко ніби молиться.
- Дивися. - Так, молиться...
Молиться, щоб був хлопчиком.
- Самі! - Я жартую.
- Моллі хоче сюрприз, так? - Так.
Вона не хоче знати, але я особисто хочу.
Я б хотів знати. Погляньте, ось це тут, це...
- Ні, ми не хочемо знати. Ні. - Ні, ми не хочемо знати. Ні.
- Ще трохи. - Боже, поглянь.
Я вже люблю її.
Вітаю. Ви проявляєте таке?
Плівку? Так.
- Це ж магазин фотоапаратів. - Вона доволі стара.
- Але фото будуть? - Так.
Зробити супершвидко?
ОБРОБКА ФОТО ЗА ГОДИНУ
Так, будь ласка.
Гаразд. Ходіть на касу.
Супершвидко. За годину?
Не міг би жити в старі часи.
Привіт, Має.
Керолайн.
Привіт.
Ти знаєш свою частку, якщо підписувала договір.
Мені байдуже. Це не поверне Джо.
Ні, не поверне.
Як тобі? Взула, щоб дратувати маму.
Завжди критикує мене за вбрання.
Я ледь не прийшла в джинсах, але побоялася.
Керолайн, чому ти тут? Читання в бібліотеці. Ходи.
- Привіт, Має. - Вітаю, Ніле.
Керолайн.
Уже п'єш?
А ти вже дратуєш мене. І навіщо ти взагалі прийшла?
Знаєш, певно, у когось зараз свято.
Хочеш? Може знадобитися, щоб пережити це.
Вибачте за запізнення. Вибачте.
Присядьте, будь ласка.
Я сама вас усіх покликала, тож це трохи ніяково,
але, боюся, нам доведеться відкласти читання заповіту й останньої волі.
Поясните, чому?
Схоже, у нас немає офіційного свідоцтва про смерть.
Хезер, похорони були.
Я знаю, Джудіт.
Мені дуже шкода. Я з'ясую, що сталося.
Ну, бажано б. І якомога швидше.
Має.
Тато зробив його для Джо й Ендрю.
Виявилося, я була кращою за них.
Джо й Ендрю любили футбол.
Не знаю, скільки годин вони проводили тут.
Джо бив по воротах Ендрю.
Вони були гарними друзями.
Їхній сміх було чути з-за пагорба навіть удома.
Мама любила сміх Джо.
- Він гарно сміявся. - Кажуть, у батьків не має бути улюбленців.
Але в моїх були.
Знаєш щось про випадок з Ендрю?
Ні.
Джо не розповідав?
Усі думають, що мій брат випав із яхти.
Нещасний випадок.
Трохи розповідав.
Насправді...
Він вистрибнув.
- Це самогубство. - О, Джо.
Мені дуже шкода.
Йому важко про це згадувати.
Мама каже, що втрата двох дітей дуже болісна.
Але вона має на увазі лише їх.
- Керолайн. - Бачила його?
- Джо? - Чи бачила?
- Коли? - Його тіло.
Ні. Я дозволила Джудіт зайнятися цим.
Це був твій вибір?
Типу того.
Ти ж її знаєш.
Гадаю, ти бачила багато мерців. В армії.
Тіло приносять додому, щоб показати сім'ї.
Рідні мають провести його в останню путь.
- Ти до чого? - Я не хотіла побачити його.
Я мала побачити його.
Якщо не бачиш тіла, то ти не до кінця усвідомлюєш. Ніби...
- Ніби? - Ніби цього не траплялося.
Може, вони ще живі.
Коли Ендрю помер у морі,
я теж не бачила його тіла.
- Так, але його знайшли. - Але мені не показували.
Сказали, що я ще мала.
А тепер у мене видіння.
Він мені ввижається.
Іноді мені здається, що він у мене вдома, ніби й не помирав зовсім.
Але він помер.
Так, але тому я й попросила
подивитися на тіло Джо. Я не боялася його вигляду.
Лише хотіла побачити його, щоб усвідомити його смерть.
А хто не пустив?
Твоя мама?
А Хезер каже, що не має свідоцтва про смерть.
Керолайн, послухай мене.
Джо помер.
Я була там.
Але в парку було темно. Його повезли в лікарню.
Керолайн,
Джо помер.
Але Ізабелла каже, що ти бачила його.
Знаю, я схожа на божевільну.
Але я хочу дещо тобі показати. Я довіряю тобі.
Це мама. Така молода.
- Це не тато. - Ні.
Ні, це до тата.
Чекай.
Якого біса?
Що це?
Еббі?
Вона вагітна.
І? Це, певно, ти.
Ні. Тут 2003-й рік.
Це не я.
У сім'ї є приватний банківський рахунок.
Я глянула на нещодавні транзакції.
ДУ БЕКЕС
Більшість переказів ішли на анонімні рахунки або офшори.
Але також кілька переказів пішли на одне ім'я.
Десятого числа щомісяця гроші переказували в «Монктонс Банк».
Кому?
Детективу Самі Кірсу.
Детективу, що розслідує вбивство Джо.
Пане Кірсе?
Переклад субтитрів: Дмитро Коваль