‫קפטן סטרן. יש לי שיחת טלפון.‬
‫תודה.‬
‫הלו?‬
‫מאיה, זה אני.‬
‫ג'ו, מה קרה?‬
‫מאיה.‬
‫מה? זאת לילי?‬
‫לא, זאת לא לילי, אלא...‬
‫ג'ו, בבקשה, תגיד לי מה קרה.‬ ‫-מאיה...‬
‫זאת קלייר.‬
‫זאת אחותך.‬
‫משהו נורא קרה.‬
‫בואי הנה.‬ ‫-אני אוהבת אותך.‬
‫- הרלן קובן: הטעות כולה שלך -‬
‫את בסדר?‬
‫עלינו לראות את זה...‬
‫מנקודת מבט חדשה.‬
‫שני הרציחות נראו אקראיות ולא קשורות,‬ ‫אבל כעת אנחנו יודעים...‬
‫בשתיהן השתמשו באותו אקדח.‬
‫מאיה, כשאחותך נורתה, שירתת בחו"ל. נכון?‬
‫כן.‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫אני בטוחה שכבר בדקתם.‬ ‫-נכון, כן.‬
‫רצינו לוודא.‬
‫לוודא?‬
‫כאילו שהרגתי את אחותי‬ ‫ולאחר כמה חודשים הרגתי את בעלי?‬
‫באותה עת, החקירה התמקדה בגיסך.‬
‫בעלה של קלייר.‬
‫כן, אדי.‬ ‫-כן.‬
‫אדי ווקר.‬ ‫-ירדו ממנו. היה לו אליבי.‬
‫אז למה לפתוח את זה?‬
‫כי בהתחשב במידע החדש,‬ ‫אנחנו צריכים להניח שיש קשר משפחתי.‬
‫שני אנשים שקשורים בנישואין‬
‫נרצחו ע"י אותו הנשק. עכשיו...‬
‫כמה טוב...‬
‫ג'ו וקלייר הכירו זה את זה?‬
‫הם עבדו ביחד.‬
‫וזה היה ב"ברקט גלובל אנטרפרייזס"?‬
‫כן.‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫ג'ו קיבל אותה לעבודה?‬ ‫-כן.‬
‫כי היא הייתה...‬
‫משפחה, או...?‬
‫כי היא הייתה חכמה.‬
‫ומדענית תרופות טובה.‬
‫וכן, כי היא הייתה משפחה. ה...‬
‫משפחת ברקט מקפידה על כך,‬ ‫הם לא בוטחים בזרים.‬
‫כן. לא הייתי עובד עם גיסתי.‬
‫היא קוץ בתחת ברמה אולימפית.‬
‫מצטער. אז הם...‬
‫הם עבדו ביחד. האם היה...‬
‫מתח, ביניהם?‬
‫לא.‬
‫אבל נראה שרוב הזמן היית רחוקה, בחו"ל.‬
‫ג'ו וקלייר לא ניהלו רומן.‬
‫טוב.‬
‫מצטער. אני יודע שזה בוודאי קשה מאוד.‬
‫שני האנשים שאת הכי אוהבת, אז...‬
‫טוב, אם יצוץ מידע‬
‫שקשור למשפחה...‬
‫ולגבי הקשר בין המוות שלהם,‬ ‫או אם יש מישהו אחר שיודע משהו...‬
‫תודיעי לנו, כן?‬
‫אופס.‬
‫תודה. בית מקסים.‬
‫אתה נשוי?‬
‫כן. כבר שמונה שנים.‬
‫שמונה שנים.‬ ‫-כשאתה יודע, אתה יודע.‬
‫ארבעה ילדים, ועוד אחד בדרך.‬
‫לא, מה...‬
‫אני רווק... אלא אם יהיה לי מזל בדייט הערב.‬
‫אני...‬
‫הרגעתי את מאיה, קירס.‬
‫זו עבודת משטרה טובה.‬
‫היא חייכה.‬
‫לשקר זה אף פעם לא עבודת משטרה טובה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫בבקשה תגיד לי שנשארה קצת בירה.‬
‫לילי שתתה את כולן.‬
‫הנה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫תני לי נשיקה, בבקשה. בואי.‬
‫היי.‬
‫היית ילדה טובה. עוד שתייה!‬
‫ילדה טובה.‬
‫בואי.‬
‫זה כאן. בואי ניכנס.‬
‫הנה זה.‬
‫יש מצלמה בכל חדר, אז אם תדאגי לה,‬
‫פשוט תיכנסי לאפליקציה.‬
‫אני בטוחה שתראי שהיא נהנית.‬ ‫-טוב לדעת.‬
‫נראה שזה מקום בטוח.‬ ‫-שנלך לשחק?‬
‫לכי.‬ ‫-נלך לארגז החול.‬
‫קדימה. תודה רבה.‬
‫אין בעיה. ביי, אימא.‬ ‫-ביי, יקירתי.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫תיזהרי מהמדרגה הזאת, לילי.‬
‫כשתרים את מוט הקולקטיב,‬ ‫זכור שתצטרך את הדוושה השמאלית.‬
‫כן.‬
‫אל תשכח את בדיקת המכשירים.‬ ‫-כן.‬
‫שני הרציחות נראו אקראיות ולא קשורות,‬ ‫אבל כעת אנחנו יודעים‬‫...‬
‫בשתיהן השתמשו באותו אקדח.‬
‫אם יש מישהו אחר שיודע משהו...‬
‫שמע, אני צריכה ללכת.‬
‫כן.‬
‫היי.‬ ‫-אני צריכה לדבר איתך.‬
‫כן. טוב, בטח.‬
‫על הרצח של קלייר.‬
‫רגע, אני לא מבינה.‬
‫איך הם קשורים?‬ ‫-זה לא הגיוני.‬
‫קלייר נרצחה בביתה במהלך שוד.‬
‫אבל, אווה, נסעתי משם כל הזמן, כאילו...‬
‫חיי היום-יום שלהם‬ ‫היו במרחק אלפי קילומטרים.‬
‫ראית את קלייר יותר ממני.‬
‫היא אמרה משהו?‬
‫אני צריכה שתחשבי.‬
‫האם היה משהו, כל דבר שעשוי...‬ ‫-לא.‬
‫לעזאזל, זה רובי.‬
‫מה הוא רוצה?‬
‫הוא מתקשר מדי פעם‬ ‫בקשר לילדים ולכסף וכל זה.‬
‫כסף וכל זה?‬
‫כן, זה בסדר.‬ ‫-אווה.‬
‫הוא אמור להניח לך.‬
‫מאיה, באמת...‬
‫הוא עזב.‬
‫אני בסדר.‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫תראי, מאיה, יש משהו‬ ‫שהייתי צריכה לספר לך על קלייר.‬
‫מה זה?‬ ‫-זה פשוט...‬
‫יום אחד, אני וקלייר יצאנו לאכול צהריים.‬
‫זה היה כמה שבועות לפני ש...‬
‫הרצח שלה, ו...‬
‫פטפטנו והיא נראתה אחלה.‬
‫היא הייתה מצחיקה, כמו תמיד.‬
‫ואז הטלפון שלה צלצל.‬
‫זה היה בתיק שלה, אבל שמענו את הרינגטון ו...‬
‫הפנים שלה השתנו.‬
‫בכל מקרה, היא יצאה לרחוב‬
‫והבטתי החוצה, ו...‬
‫ראיתי אותה מנופפת בזרועותיה, די בכעס.‬
‫היא הייתה שם במשך...‬
‫חמש דקות.‬
‫היא אמרה לך מי התקשר?‬
‫לא.‬ ‫-שאלת?‬
‫היא התעלמה, ואמרה שזה קשור לעבודה.‬
‫אבל זה לא נכון, זה היה ברור.‬
‫אבל היא לא רוצה לספר לי כלום.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫אווה.‬
‫הטלפון.‬
‫זה לא היה...‬
‫הטלפון הרגיל שלה.‬
‫זה עם הנרתיק הוורוד. זה היה...‬
‫טלפון אחר.‬
‫טלפון אחר?‬
‫אני לא מבינה.‬
‫הוא היה ישן, די...‬
‫די עלוב.‬ ‫-אמרת למשטרה?‬
‫אלוהים, אווה!‬
‫תראי, כמעט סיפרתי.‬ ‫-אז למה לא?‬
‫כי דאגתי שהיא מנהלת רומן.‬
‫פחדתי ממה שזה יעשה לאדי, לילדים.‬ ‫-טלפון סודי, אווה, הוא מידע חיוני.‬
‫אולי היא הכירה את האדם...‬
‫אחותי כעסה על מישהו בטלפון סודי‬
‫ולאחר מכן נמצאה מתה.‬
‫- מסעדת דגים וצ'יפס, טייק אוויי -‬
‫אתה יודע, תרנגולות הן צאצאי דינוזאורים.‬
‫למעשה, זה המין החי הקרוב ביותר‬ ‫לטירנוזאורוס רקס.‬
‫זה לא מונע ממני לדחוף אותן‬ ‫לפרצוף השמנוני שלי, נכון?‬
‫שלא יעשו אותן כל כך טעימות, ניקול.‬
‫אז מה קרה? אובדן הכרה?‬
‫כן.‬
‫בערך.‬
‫בערך?‬
‫את תחשבי שאני משוגע.‬
‫אני כבר חושבת שאתה משוגע.‬
‫לא ראיתי גדר. התנגשתי בה עם המכונית שלי.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני נוהג במכונית והכול בסדר, ואז בום.‬
‫אני לא זוכר שהתעלפתי או שסטיתי מהכביש.‬
‫פשוט התנגשתי בגדר.‬
‫בתור חברתך ובתור הספונסר שלך‬
‫אני חייבת לשאול...‬
‫הייתי פיכח.‬ ‫-לא הגעת למפגש הבוקר.‬
‫הייתי עסוק.‬ ‫-לא באת כבר ארבעה שבועות.‬
‫את לא אימא שלי.‬
‫קשה לי להסביר. בפעם הקודמת‬
‫הרגשתי שאני מאבד הכרה, והפעם אני פשוט...‬
‫סאמי, אתה צריך ללכת לרופא.‬
‫לא.‬
‫הרופא יקבע שאני חולה.‬
‫אתה צריך בדיקות. אתה לא רוצה...‬ ‫-אם אדווח על זה, אני גמור.‬
‫ראיתי מה קורה, טוב? לשוטרים בגילי.‬
‫בעיות בריאות, בעיקר בראש.‬
‫לאחר שנה הם שמנים בטירוף‬ ‫ועובדים בתור נהגים.‬
‫אבל לא אוכל לעשות את זה, נכון?‬
‫כי אני לא רואה...‬
‫גדרות.‬
‫תעשה בדיקה.‬
‫לך לרופא פרטי.‬ ‫ושמור על זה בסוד, אם אתה חייב.‬
‫אבל תעשה בדיקה.‬
‫אל תתעלם מזה.‬
‫אדי, הקופסאות. תן לי להוציא אותן מכאן.‬
‫אני מטפל בזה.‬
‫- קלייר ווקר -‬
‫היי, הבאתי לך קפה עם חלב שיבולת שועל‬ ‫ואני יודע שאתה עוגיות פלאפג'ק, אז...‬
‫כן, זה...‬
‫אז פריצה עם אקדח.‬
‫זה בטח נדיר, נכון?‬
‫פחות מפעם. מה נלקח כשקלייר נרצחה?‬
‫ובכן, לא משהו ששווה למות עבורו.‬
‫על פי הדו"ח, אין חשוד ברור.‬
‫לבעל יש אליבי‬ ‫שאומת על ידי קולגה מהעבודה, ו...‬
‫מלבד כמה עניינים כספיים,‬ ‫לא היו בעיות בנישואים.‬
‫מאיה נסעה.‬
‫בעלה ואחותה עבדו ביחד.‬ ‫היא אומרת שלא היה רומן, אבל אם הם...‬
‫עשו אהבה.‬
‫הזדיינו.‬ ‫-כן.‬
‫זה בהחלט יעזור לנו לבסס מניע.‬
‫טוב, אז נגיד שהם...‬
‫הזדיינו.‬
‫איך זה קשור לרציחתם בהפרש של ארבעה חודשים?‬
‫לבעל יש אליבי,‬ ‫והאישה נמצאת במרחק אלפי קילומטרים.‬
‫קיבלנו את תוצאות הבדיקה הבליסטית‬ ‫של האקדח של מאיה.‬
‫הוא בהחלט מושבת. היא נקייה גם בזה.‬
‫אז איפה זה משאיר אותנו?‬
‫מתנקש?‬ ‫-כן.‬
‫אנשים שוכרים מתנקשים?‬ ‫-כן.‬
‫ואו.‬ ‫-קנאים עושים דברים קנאים ומוזרים.‬
‫היא? או הוא?‬
‫אני לא יודע.‬
‫זה מופרך, אבל אין יקום שבו אדם וגיסתו‬
‫נרצחים על ידי אותו כלי נשק,‬
‫וזה לא קשור. אז אנחנו צריכים לבדוק...‬
‫קולגות בעבודה.‬
‫ובני משפחה.‬
‫המטפלת.‬
‫מה איתה?‬
‫מאיה אמרה שהיא תקפה אותה,‬
‫ריססה את פניה בגז פלפל.‬ ‫-גז פלפל? מתי...‬
‫מתי זה קרה?‬ ‫-לפני כמה ימים.‬
‫טוב, ורק עכשיו אתה אומר לי?‬
‫מאיה אמרה שהן רבו,‬ ‫אולי יש בזה עוד משהו. מטפלות...‬
‫רואות הכול.‬
‫הן העיניים והאוזניים.‬
‫היא מכירה היטב את חייו של ג'ו.‬
‫זה טעים, אגב. תודה.‬
‫בטח.‬
‫- אהבה -‬
‫אני אוהבת אותו.‬
‫הוא מדהים.‬
‫הוא דומה לך.‬
‫זה בעיניים.‬ ‫-זה נכון, תראי.‬
‫אני מתה לעשן. אל תספרי לאדי.‬
‫קלייר!‬
‫מה את עושה?‬ ‫-פשוט תהיי בשקט.‬
‫התא הסודי של סבתא.‬
‫כן.‬ ‫-את זוכרת...‬
‫איפה היא החביאה תכשיטים?‬
‫קלייר!‬
‫מה את עושה?‬
‫אל תתחיל, אדי.‬
‫לא להתחיל?‬
‫פרצת לביתי.‬ ‫-יש לי מפתחות.‬
‫את מחטטת בדברים של אשתי.‬ ‫-צריך למיין אותם.‬
‫אמרתי לך להתרחק.‬ ‫-כן, אני יודעת.‬
‫טוב, תראה.‬
‫אשאל אותך שאלה עכשיו.‬
‫לא תאהב אותה, אבל אני צריכה תשובה כנה.‬
‫אז?‬
‫קלייר ניהלה רומן?‬
‫זאת השאלה שלך?‬
‫אשתי המתה. את נכנסת לכאן ו...‬
‫ידעת על זה?‬
‫אשתי מתה, נרצחה...‬
‫ואת נכנסת לכאן ושואלת אם היא ניהלה רומן.‬
‫אדי.‬
‫אווה אמרה שקלייר קיבלה שיחות סודיות.‬
‫ומצאתי...‬
‫את זה.‬
‫בשידה.‬
‫מוסתר.‬
‫תני לי את זה.‬ ‫-אני לא יכולה.‬
‫תני לי את הטלפון.‬ ‫-מה קרה, אדי?‬
‫טלפון.‬ ‫-היא אחותי.‬
‫היא אשתי!‬
‫לא היינו במיטבנו.‬
‫והתירוץ שלה, כששאלתי...‬
‫היא תמיד "עבדה עד מאוחר", את יודעת עם מי.‬
‫אז אתה רומז שהיה לה רומן עם ג'ו?‬
‫אני לא רומז כלום.‬
‫אבל אני יודע...‬
‫שהרגשתי שאני כבר לא מספיק.‬
‫סיפרת את זה למשטרה?‬ ‫-כן, בטח.‬
‫הם כבר מכינים לי אזיקים,‬ ‫נראה לך שאתן להם סיבה?‬
‫טלפון, בבקשה.‬ ‫-תראה, אקח אותו ואחזיר אותו.‬
‫את באמת רוצה לבחון אותי?‬ ‫-אדי, אל תהיה דפוק.‬
‫אפיל אותך לרצפה בשניות.‬
‫טלפון.‬
‫לא.‬ ‫-טלפון.‬
‫אדי.‬ ‫-תני לי את הטלפון המזוין!‬
‫פאק.‬
‫שיט.‬
‫הזהרתי אותך.‬
‫אתקשר אליך אם אגלה משהו.‬
‫דודה מאיה.‬
‫אבי, שמעי, אני קצת ממהרת.‬ ‫אבא שלך מעד, תטפלי בו.‬
‫תני לי את הטלפון, מאיה.‬ ‫אני רוצה את הטלפון של אשתי!‬
‫תן לי את הטלפון המחורבן!‬
‫איזה טלפון?‬
‫אבא.‬
‫גברת ברקט אמרה‬ ‫שתקפת אותה עם גז פלפל. זה נכון?‬
‫כן, כי היא תקפה אותי קודם, ככה.‬
‫למה היא תקפה אותך?‬ ‫אנשים לא נוטים לתקוף מטפלות.‬
‫היא השתגעה, צעקה שבעלה...‬
‫ינוח בשלום על משכבו‬
‫בווידאו.‬
‫היא הפחידה אותי.‬
‫מה היה בסרטון שהיא הראתה לך?‬
‫שום דבר. המסך היה ריק.‬
‫אז למה גנבת את כרטיס הזיכרון ביום התקרית?‬
‫גנבתי?‬
‫גברת ברקט אמרה שלקחת אותו מהמחשב שלה.‬
‫אני אומרת לכם, היא משוגעת.‬
‫אני חושבת שאולי יש לה בעיות בראש.‬
‫הם רואים דברים במלחמות.‬ ‫אני דואגת לילדה הקטנה.‬
‫הכרת את מר ברקט, ג'ו.‬ ‫בוודאי דיברת איתו הרבה לפני מותו.‬
‫כן.‬ ‫-ובוודאי היית כאן,‬
‫בתקופת מותה של אחותה של גברת ברקט,‬ ‫קלייר ווקר.‬
‫כן.‬
‫אני יודע שזו שאלה לא נוחה,‬ ‫אבל האם אי פעם חשדת...‬
‫שהם יותר מקולגות בעבודה?‬
‫סקס?‬
‫אני לא חושבת...‬
‫ג'ו תמיד דיבר על מאיה.‬
‫הוא תמיד אמר‬ ‫כמה הוא התגעגע אליה כשהיא נסעה.‬
‫הוא היה איש טוב.‬
‫טוב מדי בשבילה.‬
‫למה לאימא היה עוד טלפון?‬
‫עבודה, כנראה.‬
‫לא ראיתי אותו.‬
‫גם אני לא, אבל...‬
‫אבא.‬
‫אני פוחדת שיש משהו שאנחנו לא יודעים.‬
‫איך שהרגו את אימא...‬
‫אין לנו שום דבר ששווה לגנוב.‬ ‫למה שהיא תילחם?‬
‫אולי היא פשוט...‬
‫אני לא יודע.‬
‫לפעמים אנשים פוחדים.‬
‫יקירתי.‬
‫אימא שלך הייתה אימא טובה.‬
‫היא אהבה אותך ואת דן יותר מכול דבר.‬
‫אז כל השאר זה פשוט...‬
‫זה משני.‬
‫נוכל לשאול שאלות, אבל...‬
‫דבר לא יחזיר אותה.‬
‫זכרי אותה כפי שהייתה.‬
‫אישה ממש נהדרת.‬
‫- יומן שיחות -‬
‫- 27 בנובמבר -‬
‫- מועדון ארקייד "פלייר וואן" -‬
‫שלום.‬
‫דן.‬
‫מה את עושה?‬
‫מה נראה לך?‬
‫למה?‬
‫אבא אמר שכל הדברים האלו מיותרים,‬ ‫אבל יש פה המון דברים ישנים של אימא.‬
‫תראה.‬
‫תמונות מהילדות שלנו.‬
‫למה שהוא יזרוק אותן?‬
‫הוא השליך הכול פנימה באותו יום.‬
‫כן.‬ ‫-תראי את זה.‬
‫זה עתיק. איך זה בכלל עובד?‬
‫איפה המסך?‬
‫לא, זה סרט.‬
‫כאן בפנים. יש מקום ל-20 תמונות, זה הכול.‬
‫יש בפנים סרט.‬
‫אולי תמונות של אימא.‬
‫כן.‬
‫- מועדון ארקייד "פלייר וואן" -‬
‫את בסדר?‬
‫אוכל לדבר עם המנהל, בבקשה?‬ ‫-בטח. מכאן.‬
‫אני רציתי לשאול אותך משהו על אחותי.‬
‫מי את?‬ ‫-מאיה סטרן.‬
‫ואני מכיר את אחותך?‬
‫אולי.‬
‫אני חושבת שהיא הגיעה לפה,‬ ‫ומנסה להבין למה.‬
‫מהסיבה שרוב האנשים מגיעים לפה, כנראה.‬ ‫-לא, היא...‬
‫זו לא הייתה הסצנה שלה.‬
‫את בטוחה?‬
‫יש כאן הרבה גיימרים סודיים.‬
‫שמה היה קלייר ווקר.‬
‫זה אומר לך משהו?‬
‫לא. כלום.‬
‫היא נרצחה.‬
‫אני מצטער.‬
‫היה לה טלפון סודי.‬
‫השיחות היחידות שהיא עשתה או קיבלה‬ ‫היו מהמקום הזה.‬
‫אתה לא חושב שזה מוזר?‬
‫שש-עשרה שיחות בשבועות שלפני מותה.‬
‫כולן לכאן או מכאן.‬
‫לך יש מצלמות, לי יש תאריכים.‬
‫זה נמחק פעם בשבועיים.‬
‫מה לגבי ג'ו ברקט?‬
‫אתה מכיר את השם הזה?‬ ‫-לא.‬
‫פשוט נכנסת לכאן ושאלת אותי שאלות.‬ ‫אני אדם עסוק.‬
‫אתה בטוח?‬
‫כי גם הוא מת.‬
‫את חושבת שאנשים באים לכאן ומתים?‬
‫זה מועדון גיימינג.‬
‫אנחנו לא מוצאים את הרוצח של אחותי.‬
‫המשטרה כמעט ויתרה.‬ ‫הטלפון הזה הוא הכיוון היחידי שלנו.‬
‫אני ממש מצטער. הלוואי שיכולתי לעזור.‬
‫"כמו יהלום בשמיים"‬
‫קדימה.‬
‫- ג'ודית -‬
‫הלו?‬ ‫-שלום, מאיה. זו ג'ודית.‬
‫כן, אני יודעת, ג'ודית. שמך רשום.‬
‫בדיוק אספתי את לילי.‬
‫אספת אותה?‬
‫מהגן.‬
‫הבנתי. בגלל איזבלה והמצלמה הסודית שלך.‬
‫התקשרת אליה?‬
‫היא לא עונה לטלפונים שלי.‬
‫רוצה בעצתי?‬
‫תחזירי אותה לעבודה. תתנצלי.‬
‫תני לה להשתמש בבית בטוסקנה, אם זה יעזור.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אבל אני מתקשרת כדי להזכיר לך‬ ‫את הקראת הצוואה מחר, אני מניחה שתבואי.‬
‫זה בספריית פרנווד בעשר בבוקר.‬
‫פאק.‬
‫סאמי.‬
‫אנחנו צריכים לצאת בעוד חצי שעה.‬
‫תנהגי, אני צריך לשלוח אימיילים.‬
‫אני לא רוצה לנהוג, אני לחוצה בגלל הסריקה.‬ ‫-מולי.‬
‫אני לא נוהגת.‬
‫תשלח אימיילים בחדר ההמתנה.‬
‫למה אנחנו נוסעים כל כך לאט?‬
‫המטען היקר בבטן שלך.‬ ‫אני רוצה שנגיע לשם בבטחה.‬
‫די להיות שמוק.‬
‫תן גז, אחרת נאחר.‬ ‫-נהיה בסדר.‬
‫סאמי, אתה רק...‬ ‫-אמרתי, תראי...‬
‫מה אתה עושה?‬
‫ביקשתי ממך לנהוג וסירבת.‬ ‫עכשיו את אומרת לי איך לנהוג. רוצה לנהוג?‬
‫את רוצה לנהוג? קדימה.‬
‫תראי, אני מצטער.‬
‫אני פשוט מודאג לגבי הסריקה. טוב?‬
‫אני ממש רוצה את הילד.‬
‫בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני מצטער. טוב, בואי ניסע.‬
‫טוב, ניסע.‬
‫הכנסת להילוך ראשון? בעדינות עם המצמד.‬ ‫אני צוחק. בואי ניסע.‬
‫אז עשיתי את מה שאני עושה, והנה.‬
‫הפרטים של המכונית המסתורית שלך.‬
‫פולקסווגן איי.די. חמש,‬ ‫מושכרת לחברת וו.טי.סי.אקס בע"מ.‬
‫יש לך מושג מה זה אומר?‬ ‫-ממש לא.‬
‫תודה.‬ ‫-הכתובת היא ת"ד בסאות'המפטון.‬
‫משתמשים בתא דואר כדי להיות אנונימיים.‬
‫כן.‬
‫מי עוקב אחריי, שיין?‬
‫זה מחרפן אותי,‬ ‫הם אפילו מכירים את הגן של לילי.‬
‫שיט, אני צריכה ללכת.‬ ‫מקריאים את הצוואה של ג'ו.‬
‫הקראת צוואה? התבקשת לחתום על הסכם ממון.‬ ‫-כן.‬
‫הם נהנים מזה כמו במסיבת קוקטייל.‬
‫אבל אני יודעת בוודאות‬ ‫שג'ו פתח קרן ללילי, למקרה שימות.‬
‫אבל אני צריכה לשבת בחדר עם קירות עץ,‬ ‫עם עורך דין.‬
‫אולי תזדקקי לכסף הזה, מאיה.‬
‫מה?‬
‫עדיין לא סיפרתי לך את זה‬ ‫בגלל ההלוויה והכול, אבל...‬
‫מה קרה?‬ ‫-בואי הנה.‬
‫קורי המתריען חזר.‬
‫- קורי המתריען חזר לרשת -‬
‫טוב.‬
‫זה אומר ש...‬
‫מה?‬
‫סביר להניח שעוד צרות.‬
‫כן, אבל הוא כבר פרסם את הקלטת.‬ ‫-לא את כולה,‬
‫הוא לא כלל את השמע,‬ ‫ואני עדיין לא מבין למה.‬
‫הוא חושף פשעים, למה לחשוף רק חצי מהפשע?‬
‫לא אכפת לי. אני בחוץ. זה נגמר.‬
‫בגלל האתר שלו פיטרו אותי.‬
‫אני רק רוצה לגדל את בתי ולהמשיך בחיי.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫הנה הידיים של התינוק.‬ ‫-כן.‬
‫נראה שהוא מתפלל.‬
‫כן, מתפלל.‬ ‫-תראה.‬
‫מתפלל שזה בן.‬
‫סאמי!‬ ‫-לא, אני צוחק.‬
‫מולי רוצה הפתעה, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-היא לא רוצה לדעת, אבל אני כן.‬
‫אני רוצה לדעת, אז... הדבר הקטן הזה...‬
‫הדבר הקטן הזה הוא...‬
‫לא, אנחנו לא מגלים. לא.‬ ‫-לא.‬
‫כמעט.‬ ‫-אלוהים, תראי.‬
‫אני כבר אוהב אותו.‬
‫שלום. אפשר לפתח את זה?‬
‫סרט מצלמה? כן.‬
‫אנחנו חנות צילום.‬
‫זה די ישן.‬
‫עדיין ניתן לפתח את התמונות?‬ ‫-כן.‬
‫רוצים שירות מהיר ביותר?‬
‫- פיתוח תמונות בשעה -‬
‫כן, בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫בואו לקופה.‬
‫מהיר ביותר, שעה?‬
‫לא הייתי מסוגל לחיות אז.‬
‫שלום, מאיה.‬
‫קרוליין.‬
‫היי.‬
‫את יודעת מה תקבלי,‬ ‫אם היה לכם הסכם ממון.‬
‫ממש לא אכפת לי.‬
‫זה לא יחזיר את ג'ו, נכון?‬
‫בהחלט לא.‬
‫את אוהבת את המגפיים שלי?‬ ‫נעלתי אותם כדי לעצבן את אימא.‬
‫היא אומרת שאני לא מתלבשת כראוי.‬
‫כמעט באתי בג'ינס, אבל חששתי שהיא תתפוצץ.‬
‫קרוליין, למה את כאן בחוץ?‬
‫אנחנו בספרייה, לכי.‬
‫היי, מאיה.‬
‫ניל.‬ ‫-קרוליין.‬
‫התחלת מוקדם, מה?‬
‫לא לפני שהתחלת לעצבן.‬
‫למה לעזאזל התחפשת?‬
‫אתן יודעות מה אומרים, השעה חמש איפשהו.‬
‫רוצה אחד?‬
‫זה יעזור לך לעבור את זה.‬
‫מצטערת על האיחור.‬
‫מצטערת.‬
‫אולי כדאי שנשב.‬
‫זה די מביך, בהתחשב בכך שהזמנתי אתכם לכאן.‬
‫אבל אני חוששת שנאלץ לדחות את הקראת הצוואה.‬
‫תוכלי להסביר למה?‬
‫מסתבר שאין לנו את תעודת הפטירה הרשמית.‬
‫הת'ר, עשינו הלוויה.‬
‫אני יודעת, ג'ודית.‬
‫אני ממש מתנצלת.‬
‫אני אברר מה קרה.‬
‫את חייבת. ובאופן מיידי.‬
‫מאיה.‬
‫אבא שלי בנה את זה לג'ו ולאנדרו.‬
‫ואז הסתבר שאני היחידה שטובה בזה.‬
‫ג'ו ואנדרו אהבו כדורגל.‬
‫שניהם בילו כאן במשך שעות ארוכות.‬
‫ג'ו בעט כדורים לשער של אנדרו.‬
‫הם היו חברים טובים.‬
‫שמענו את צחוקם מתגלגל מהגבעה, אפילו מהבית.‬
‫אימא אהבה את הצחוק של ג'ו.‬
‫היה לו צחוק יפה.‬
‫אומרים שאין להורים ילד מועדף.‬
‫להוריי היה.‬
‫את יודעת הרבה על התאונה של אחי אנדרו?‬
‫לא ממש.‬
‫ג'ו לא דיבר עליו?‬
‫העולם חושב שאחי נפל מיכטה.‬
‫תאונה טרגית.‬
‫הוא דיבר עליו קצת.‬
‫האמת היא ש...‬
‫אנדרו קפץ.‬
‫אנדרו שם קץ לחייו.‬
‫אוי, ג'ו.‬
‫צר לי מאוד.‬
‫כואב מדי, כנראה.‬
‫אימא אומרת שזה כל כך אכזרי לאבד שני ילדים.‬
‫היא מתכוון לאובדן של הילדים האלו.‬
‫קרוליין.‬ ‫-ראית אותו?‬
‫ג'ו.‬ ‫-ראיתי אותו?‬
‫מתי?‬
‫הגופה שלו.‬
‫לא.‬
‫נתתי לג'ודית לטפל בזה.‬
‫זו הייתה הבחירה שלך?‬
‫בערך.‬
‫את מכירה אותה.‬
‫ראית הרבה גופות, אני מניחה.‬
‫בצבא.‬
‫מביאים את הגופה הביתה,‬ ‫כדי שהמשפחה תראה אותה.‬
‫יקיריהם בבית זקוקים לסגירת מעגל.‬
‫מה הכוונה?‬ ‫-לא סתם רציתי לראות את ג'ו.‬
‫הייתי צריכה לראות אותו.‬ ‫אם לא רואים את הגופה...‬
‫לא קולטים את זה. כאילו...‬
‫כאילו...?‬ ‫-כאילו שאולי זה לא קרה.‬
‫אולי הוא עדיין בחיים.‬
‫כשאיבדנו את אנדרו בים‬
‫לא ראיתי גם את הגופה שלו.‬
‫כן, אבל מצאו אותו.‬ ‫-אבל לא הראו לי אותו.‬
‫אמרו שאני צעירה מדי.‬
‫ועכשיו יש לי חזיונות, מאיה.‬
‫חלומות בהקיץ עליו.‬
‫לפעמים אני חושבת שהוא בבית שלי,‬
‫כאילו שהוא לא מת.‬
‫אבל אנדרו מת.‬
‫כן, לכן ביקשתי לראות את הגופה של ג'ו.‬ ‫ממש התחננתי.‬
‫לא אכפת לי אם הוא נראה חבול,‬ ‫רציתי לראות אותו כדי לקבל את מותו.‬
‫מי לא הרשה לך?‬
‫אימא שלך?‬
‫והת'ר אומרת שאין תעודת פטירה.‬
‫קרוליין, תקשיבי לי.‬
‫ג'ו מת.‬
‫הייתי שם.‬
‫אבל היה חשוך בפארק ההוא.‬
‫לקחו אותו לבית החולים.‬ ‫-קרוליין.‬
‫ג'ו מת.‬
‫אבל איזבלה אומרת שראית אותו במצלמת המטפלת.‬
‫אני יודעת שאני נשמע משוגעת, מאיה.‬
‫אבל אוכל להראות לך משהו?‬
‫אני יודעת שאפשר לבטוח בך.‬
‫זאת אימא. היא כל כך צעירה.‬
‫זה לא אבא.‬ ‫-לא.‬
‫לא, זה...‬
‫לפני אבא.‬
‫רגע.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מה זה?‬
‫אבי?‬
‫היא בהריון.‬
‫אז? זאת כנראה את.‬
‫לא. שנת 2003.‬
‫זאת לא אני.‬
‫למשפחה יש חשבון בנק פרטי.‬
‫עברתי על כמה העברות מקוונות אחרונות.‬
‫- דו בקס -‬
‫רוב ההעברות היו לחשבונות ממוספרים‬ ‫או לחברות בחו"ל,‬
‫אבל היה שם אחד שקיבל כמה תשלומים...‬
‫לחשבון בבנק מונקטון, בעשירי בכל חודש.‬
‫מי?‬
‫הבלש סאמי קירס.‬
‫הבלש שמנהל את חקירת הרצח של ג'ו.‬
‫מר קירס?‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר-און‬