Què coi?
Cap aquí!
...sis, set i vuit...
PRESENT
"No ploreu per mi, perquè no me n'he anat.
Soc el vent que sacseja el gran roure,
soc el plugim que us humiteja la cara,
soc la flor de primavera que emergeix d'entre la terra,
soc la lleugera rialla d'un rierol de muntanya."
Ni que passi per la vall tenebrosa, no tinc por de cap mal.
La teva vara i el teu bastó em donen confiança.
Entreguem el nostre germà a la terra...
perquè esdevingui terra,
perquè esdevingui cendra,
perquè esdevingui pols.
Joe Burkett.
- Maya Stern. - Ets militar?
No, és una disfressa.
Jo també, de pingüí.
Molt convincent.
Ja que estem els dos en aquesta festa benèfica ridícula,
et puc convidar a alguna cosa?
De la barra lliure?
Demana el que vulguis, et convido jo.
T'aviso, però, que en onze hores seré en un avió de volta a la base.
Aleshores val més que aprofitem el temps que tenim,
capitana.
No, Joe!
Joe!
Som-hi, amor.
- Estàs bé? - Sí, gràcies, Shane.
- Agent Kierce. - Maya, estan boníssims, són vol-au-vents?
Has vingut pel càtering? O heu trobat l'assassí del meu marit?
M'ha convidat la mare del Joe.
Esperava més d'una psiquiatra.
Avui no, però hem de parlar d'algunes coses de l'assalt.
Ja he fet tres declaracions i no han servit de res.
El cordó, el tens desfet.
Per què has convidat aquell policia?
Volia que veiés qui era el Joe,
que era important,
que l'estimaven els seus germans,
que va créixer en aquesta casa,
on va passar la infància.
Com ho portes?
Estic de dol.
Era l'amor de la meva vida.
No, jo estic de dol.
A tu et passa alguna cosa més.
Estic bé.
No vull pressionar-te avui, però hauries de buscar ajuda.
T'han passat moltes coses.
Primer, perds la teva germana.
Ara, el Joe.
I tot allò de l'exèrcit...
Me'n torno amb els convidats.
A qui se li acut posar himnes?
Tu què creus?
Els he dit deu vegades que posessin The Doors,
que posessin... Nirvana.
Nirvana? En un funeral?
- Saps quant s'han gastat? - Digues.
El taüt val més que el teu cotxe.
Bé, no et diré que em sorprèn.
No et vull deixar sola.
No pateixis.
Sé que creus que estaràs bé,
però encara que siguin les tres de la nit,
si necessites res... Sí?
Ai, me n'oblidava.
T'he portat una cosa.
És...
un marc de fotos digital.
Va passant fotos teves i de la teva família.
D'acord...
Ja te n'hi he posat unes quantes, del Joe, la Lily i la família.
Però això no és tot.
Preparada?
- Vols tornar a veure aquest ball? - Si us plau.
Doncs pots, perquè ho ha captat aquesta càmera secreta
que grava quan detecta moviment.
Per què vull una càmera secreta?
Per poder vigilar la Lily quan no hi siguis.
- Quan estigui amb la Izabella? - Exacte, per vigilar-la.
Segur que la Izabella és bona,
però quin mal fa tenir-li l'ull a sobre?
Eva, la seva família i la del Joe es coneixen de fa molt.
Bé, ho deixo a la saleta de jocs.
- Ei. - Hola.
- Llest per a la classe? - I tant!
Som-hi.
Bé, avui l'enlaires tu.
Tot bé?
Ara gira lleugerament cap a l'esquerra.
Ara mateix.
Molt bé.
Mantén la mirada a l'horitzó.
Quina rascada li has fet al colze.
- Això us ensenyen a l'acadèmia? - Volia disparar-li al colze.
Vols?
No, no et voldria deixar en evidència.
Quant fa que has tornat a treballar?
- Tres dies. - Carai.
- Què? - Res.
Què vols que faci?
- Estar-me a casa mirant la paret? - No, però...
I la Lily?
És el meu dol, Shane.
- Necessitem normalitat. - Està bé.
Just abans parlava amb els nois...
- I què? - I si venim aquest cap de setmana?
Res, només fer uns beures i estar amb tu.
Així que és massa aviat perquè torni a treballar,
però no per beure?
Hola!
Mama!
Hola, guapíssima!
- Hola, Maya. - Hola, tot ha anat bé?
I tant, ens ho hem passat pipa, oi, Lily?
Hem fet...
- Àngels. - Exacte.
Heu fet àngels?
- Per què no li ensenyes a la mama? - Va.
Vine.
Sí, ara vinc.
- Ha començat a parlar del cel, així que... - Sí, cap problema.
Escolta, ja te'n pots anar.
Ja em quedo jo mirant aquests àngels meravellosos.
Ens veiem.
Però que llesta!
Carai! A veure?
- Estic guanyant. - Molt bé!
Mira...
Va, Lily.
A esmorzar. Vine a seure.
Seu a taula.
Molt bé, té.
Hola, Judith. Escolta, faig tard a la feina.
Et truco després?
Era per si tu i la Lily volíeu venir el cap de setmana?
Estaria bé,
però no puc, ja tinc plans.
Va passar molt de temps aquí quan tu no hi eres.
No estàs acostumada a fer de mare, però els nens necessiten rutines.
Sí, ja ho sé.
Per què no et truco després i busquem un altre dia?
D'acord, truca'm després.
- Només vull el millor per a la Lily. - Molt bé, adeu.
Increïble.
Lily.
- Ahir vas veure el papa? - Papa.
Vas veure el papa quan jo no hi era?
Va venir i et va abraçar, i et va posar a la falda.
Està bé, la mama diu rucades, perdona.
Hòstia.
Senyora Burkett.
Podem parlar?
- Ara? - Sí, ara.
T'he d'ensenyar una cosa.
Què és això?
Una càmera.
- Em grava? - Tu mira.
- M'està espiant? - Tu mira això.
- Com ho expliques? - No a què es refereix.
Aquest home, vas veure qui era?
- Qui? - Com que qui?
- És el Joe, com cony pot ser? - M'està espantant.
Mira, hòstia, és el Joe.
- Està mort, Izabella. - Em fa mal.
Està mort i el va captar la càmera mentre tu eres aquí.
Mama!
No passa res, tu segueix mirant els dibuixos.
No passa res.
Vull respostes.
Puc beure aigua?
Què coi ha passat?
M'han tirat gas pebre.
- Gas pebre? - Sí, la mainadera.
Ho dius de debò?
No, soc molt bona actriu.
Res anima més el públic que la broma del gas pebre.
Escolta, Maya, això és un delicte greu.
Mare meva.
Estàs bé?
Puc preguntar què ha passat?
He vist una cosa a la càmera de vigilància
i l'hi he preguntat.
Què has vist?
- Pensaràs que estic boja. - Digues.
No hi és.
- El què? - La targeta de memòria.
- D'acord. - La deu haver agafat.
- Després de ruixar-te amb esprai? - Sí.
I què hi sortia?
El Joe.
El Joe? Era...
- Era un vídeo vell? - No, era d'ahir.
Això és impossible.
Portava la seva camisa verda, que no és a l'armari, com les sabates.
Segur que era el Joe, Maya?
S'apropava a la Lily i l'abraçava.
Què diu la Lily?
Diu que no l'ha vist.
Escolta.
- A vegades, el dol... - No és el dol.
- Ho sento. - No, tranquil·la.
Estic bé, només...
- Bé. - Volies fer-me unes preguntes?
Sí, si et va bé.
Gràcies.
A la declaració de la nit de l'assalt,
vas dir que dos joves emmascarats van aparèixer al parc amb motos tunejades.
Sí.
I vas dir que es van parar davant teu
i et van intentar robar la bossa.
Correcte.
Bé, aleshores,
vas dir que...
Vaig resistir-me i va començar una baralla.
Un em va agafar la bossa i no me la tornava, i em van empènyer.
Vaig caure d'esquena.
Li deien al Joe que els donés la cartera
i ell s'hi negava.
Fins que, de cop i volta,
va treure una pistola.
Vaig intentar demanar ajuda.
Però abans que pogués, vaig sentir...
Quan vaig arribar on era el Joe,
era a terra,
morint-se.
Joe!
A part d'una descripció molt detallada dels sospitosos,
vas dir-nos que el jove de les sabatilles Nike vermelles
portava una Glock 17 de nou mil·límetres.
És impressionant.
Identificar una pistola així.
Me'n van assignar una, quan era a fora.
Trobes a faltar l'exèrcit?
M'encantava el combat.
L'adrenalina,
la por...
Era addictiu.
Però és aigua passada.
Com saps, tot i que no vam localitzar la pistola,
vam recuperar tres bales del cos del teu marit,
i tres casquets coincidirien amb una Glock 17.
Tu tens armes, no, Maya?
Sí.
En tens alguna aquí?
Són aquí.
Ningú no hi té accés, sobretot la Lily.
Bé, com s'obre?
Empremta digital.
Ostres.
Quina col·lecció...
Algú més hi té accés?
No.
Bé, el Joe, però...
Què és això?
És vella.
Està desactivada.
- Una Glock 17? - Sí.
És l'única pistola que tens?
Sí, l'única.
I consta legalment com a desactivada.
Com segur que ja saps.
I si deixem de jugar a jocs i em dius què vols?
El que vull, Maya,
és endur-me-la i comprovar-la.
Creus que he matat el meu marit?
No, Maya.
L'heu enterrat, jo hi era.
Així que no l'ha gravat cap càmera.
Hola.
Hola, amor. Què tal el dia?
Prou bé. Bé, més o menys.
Un nen de sis anys ha dit "collons".
He hagut de trucar als pares.
- I eren torracollons? - Cent per cent.
Tens les sabates de ball a punt per a avui?
És clar.
Pensa-hi. És a les sis.
I és costat, peus junts, costat, punta, costat, peus junts. Sí?
T'estimo.
Jo també. Adeu.
I té una trucada de la junta a les 14:45.
Ho té a l'agenda.
Me'n moro de ganes.
Dispensa.
La meva jove.
T'ho has repensat?
No.
T'he de preguntar una cosa del Joe.
Digues.
Quan vas...
Quan vas anar a veure'l,
per identificar el cos...
Sí?
Quin aspecte tenia?
Per què coi em preguntes això?
"Quin aspecte tenia?" Quina pregunta és aquesta?
Jo no vaig veure el cos.
Maya, si us plau, pensa't això de la teràpia.
Una companya de la clínica és excel·lent. S'especialitza en dol.
No necessito teràpia.
Si us plau, digue'm quin aspecte tenia.
- No passa res per anar a teràpia, Maya. - Judith.
Estava com sempre.
Guapo.
Però mort.
Tot el que el feia ser ell
s'havia esfumat.
COMISSARIA DE WINHERST
- Bé, moltes gràcies. - Ens veiem aviat.
Sí, que vagi bé.
Gràcies, adeu.
Mare meva.
HA TORNAT A PASSAR.
Un gat?
Sí, del no-res.
L'he vist, he fet un cop de volant, i he tombat una tanca.
- Estàs bé? - Sí, no m'he fet res, no com el cotxe.
- Me'l canviareu? - Segurament.
Però, Sami, t'ho preguntaré directament.
Au va, Pam.
Has tingut alts i baixos.
Sé que t'has esforçat molt, però tots ens podem...
Fa 1.278 dies que no bec.
Saps quant és això? Gairebé tres anys i mig.
- T'estàs a punt de casar. - I?
Va, Sami.
¿Estàs segur que la boda no t'està portant mals records
del que va passar l'altra vegada?
Ha estat un gat.
Ha estat un accident.
Un cas totalment aïllat.
D'acord, està bé.
Et poso un company pel cas Burkett.
No, per favor!
El Marty McGreggor.
És jove, intel·ligent, i aprendrà molt de la teva experiència.
Em vigilarà un nen?
No és perquè et vigili.
És perquè t'ajudi a evitar els gats.
Ostres, quina il·lusió!
Estic molt content de ser...
Crec que farem molt bon equip.
- Mare meva. - A tu et fa il·lusió?
Sí, moltíssima. Molta il·lusió.
El racó de la Margarida.
És on va tenir lloc l'atac.
Saps qui era la Margarida?
- Era una pintora? - No.
Governant de Dinamarca, Noruega i Suècia al segle XIV.
Deus estar pensant:
¿per què li han dedicat un racó
en un parc del Regne Unit?
Sí, per què?
Ves a saber.
Però així és.
I és on van assassinar el Joe Burkett la nit del dia dotze.
Només tenim la declaració de la dona.
Anem.
Saps que va deixar l'exèrcit per raons polèmiques?
Sí, hi va haver un delator o alguna cosa així, no?
Sí.
Va matar gent innocent. El Corey va filtrar els detalls.
- La volien a la presó, me'n recordo. - Sí.
Sí, i després...
Avui m'ha dit que ha vist el seu marit viu.
- Com? - Sí.
Vull pensar que és el dol.
Ha perdut la germana i el marit en poc temps i s'imagina coses, però...
Per altra banda, penso:
si va ser ella, potser intenta demostrar que s'està tornant boja, saps?
Per tenir un atenuant de responsabilitat.
Però... té algun motiu?
Bé, els motius no sempre són clars.
- Hem d'investigar. - Sí.
- Hem de buscar motius. - D'acord.
Bé, és una família rica, Burkett Global Enterprises.
Ha de rebre alguna herència?
Una assegurança, però gairebé tot se'n va a un fons per a la seva filla,
i s'havia tancat tot fa anys.
Doncs potser és com diu ella, no?
Dos nois en moto.
Ja.
Per això necessitem una comprovació de la seva pistola.
Exacte.
Ah, és clar, me n'encarrego.
Sí, i ja que hi vas, pregunta'ls per les bales.
Vaig sol·licitar una comprovació
per si l'arma del crim estava involucrada en altres casos.
- Pistola, bales. Sí, capità. - Ei, ei.
- No ho facis mai més. - D'acord.
Res de capità.
Què és això?
Ah, doncs xocolata, proteïna, espinacs i una mica de plàtan.
Ho vols...?
- Hauries de... - Me n'hauria d'anar, sí.
- Ens veiem a... - Sí.
Que Déu m'ajudi.
Hola, soc la Izabella. Deixa'm un missatge i et trucaré.
Truca al Charlie.
CHARLIE (JARDINER FARNWOOD)
- Hola? - Charlie, soc la Maya.
Has vist la Izabella per allà?
Sí, crec que l'he vist fa una estona.
- Crec que és per aquí. - D'acord, gràcies. Adeu.
Som-hi.
Sí!
- Hola, Lily. Hola, tieta Maya. - Hola, Dan. Quant de temps!
- Ho sento, tieta. - Hi és, ton pare?
- Sí, és aquí. - Perfecte.
Hola.
Apa, ves a buscar l'Abby.
Ei, Lily! Hola.
Sempre genial.
CLAIRE WALKER SEMPRE ALS NOSTRES CORS
- Eddie. - Hola.
T'importa cuidar la Lily una hora? He d'anar a fer una gestió.
Sí, d'acord.
- Tieta Maya! - Abby!
Et vindré a veure avui, potser a la segona part.
- No cal. - Em ve de gust.
- Com hi vas? - Tu què creus?
Amb això a la mà?
Una cervesa, vaig bé.
No condueixo borratxo, Maya. És una cervesa.
Eddie.
Ja és prou greu que els nens visquin a la casa on van matar sa mare.
Les caixes...
Les prenc jo, si vols.
- Ho estic gestionant. - Ja fa setmanes.
Ho entendràs quan comencis a llençar coses del Joe.
Ara t'ho imagines, no?
Va, deixa'm que t'ajudi.
- Era la meva dona, són coses meves. - També era ma germana.
Crec que té més pes.
Sé que no hi vaig ser tant com hauria volgut.
Però estaves salvant el món?
No suportava que no hi fossis, ja ho saps.
Patia pensant que no tornaries de cada guerra de merda on anaves,
i que un dia li trucarien donant-li la notícia.
Però va ser just al revés.
Hola.
- Ei. - Què hi fas a Farnwood?
Estava parlant amb la Judith. Com està aquell tema?
Bé.
Vaig a veure la Izabella per parlar-ne.
Per dir-li què?
Si va veure el Joe.
- Per què va agafar la targeta. - Maya.
Ei, ja ho sé.
Potser m'estic tornant boja.
Però ella va veure el mateix que jo.
I ara no vol parlar amb mi.
- Vols que t'acompanyi? - No, gràcies.
Bé, doncs ves amb compte.
És mort, Maya.
El Joe.
Ja ho saps.
Adeu.
Izabella, soc la Maya.
Pots obrir la porta?
Si us plau, només vull parlar del Joe.
Sé que hi ets.
Izabella!
Et veig els peus.
Sento haver-te fet mal, em vaig espantar.
Si us plau, obre la porta.
NO SÉ QUÈ ESTÀ PASSANT, ÉS ALARMANT. JA T'HO EXPLICARÉ EN DETALL.
Ei, hola.
Què és això?
Ah, sí, me l'han canviat, no sé per què.
És horrible.
És un cotxe.
És verd.
Sembla una granota, vòmit de granota.
Doncs pots tornar caminant a casa després.
- Ho prefereixo. - Endavant.
Ho faré.
Molt bé.
- Ai. - Carai...
- Ho sento molt, no sé... - M'ha encantat.
- No pateixis. - Tornem-hi.
- Segur? - Sí, som-hi.
- Em fas quedar malament. - Sí.
Ho has fet fatal.
Arrossego.
Dos, tres, quatre, llisco.
Para.
Ho sento.
Perdó.
Quan és la boda?
Prou, no fa gràcia.
- Quatre setmanes. - Sí, quatre.
Hem de treballar molt.
Va, prou, si us plau.
Perdó.
No regaleu la pilota, busqueu-la. En moviment, va!
Som-hi!
Va, Abby!
Imagina que és un dònut, així potser et mous.
La meva àvia ho faria millor!
Va, més ràpid, sembleu tortugues!
Més ràpid, comuniqueu-vos, va!
No la regaleu!
Recupereu-la, de pressa, vinga!
Va!
Abby, roba-li!
Penós.
Àrbit, número cinc.
Abby, fora.
Fora!
Fatal.
Penós.
No mengis tant, sents? Pesar tant no t'ajuda.
- Ei, entrenador. - Estem a mig partit.
Soc la Maya Stern, tieta de l'Abby.
- Maya, no. - Ja sé qui és, capitana.
- T'estic parlant. - Què?
Són nenes. He estat a l'exèrcit i he vist sergents més agradables.
- Estan fent el ridícul. - Això tu.
No els pots parlar així.
Qui cony ets? Jo guanyo partits.
- Mare meva. - Vols floretes i unicorns?
Apunta-la a art. Si em disculpes, estic treballant.
És clar, ets un home dur.
- Au, va. - No em donis l'esquena.
Ves-te'n.
He dit que no em donis l'esquena.
Mala puta.
- Ets una... - Endavant.
Dona'm una excusa per acabar amb tu.
Va.
- No, no vals la pena. - Ja deia jo.
- Adeu. - Que et bombin.
Desperteu-vos!
Estàs bé?
Sí? No pateixis.
Maya.
- Espera't al cotxe. - Ja hi som.
- No vull que estiguis amb els meus fills. - És un imbècil.
No és només això.
- No ho entens, no? - Està clar que no.
L'exèrcit, aquell accident, després la Claire, ara el Joe.
La mort et segueix, Maya.
Segur que no has begut més?
Et penses que no em va afectar la mort de ma germana?
Jo no era ni aquí.
Són els seus fills, és l'únic que em queda.
- No t'hi apropis. - No pots...
Que no t'hi apropis, hòstia!
Entra al cotxe!
Imbècil.
He parlat amb la Sharon del vestit.
Diu que aquest petitó es veurà,
però creu que pot fer algun volant o alguna cosa així per amagar-ho.
Però si tothom que vindrà sap que estàs embarassada.
És la nostra boda, Sami.
Vull ser una núvia sensacional,
i no que tots els assistents pensin que ens casem de penal.
Hola?
Què passa?
Perdona, és que...
Penso en l'assassinat.
I m'han assignat un company.
I no està bé?
Gens.
És un nen i beu batuts!
Han posat Duran Duran a la ràdio i ni els coneixia.
- Quin pocavergonya! - No, no.
No havia sentit mai Duran Duran?
No dic que li hauria d'agradar o que s'hauria de saber les lletres,
però és que no els havia sentit mai.
No, hi estic d'acord. L'haurien de fer fora immediatament.
Vine aquí, vell rondinaire.
Escolta.
És una feina, Sami.
Important, però una feina, al cap i a la fi.
Sí.
Vine aquí.
Dos, gràcies.
- El mateix? - Sí.
EL NEN
Sí, ja l'hi he dit.
Sí?
Ei, soc el Marty.
T'he enviat l'informe de balística sobre les bales del Joe Burkett.
L'has rebut?
DEP. DE BALÍSTICA WINHERST
Sí, l'he rebut.
Sí, no t'ho creuràs.
INFORME DE BALÍSTICA
LES BALES COINCIDEIXEN AMB UNA GLOCK 17 DE 9 MM
- Qui vol una salsitxa? - Shane, molt bé.
Aquí teniu. Té, Bono.
- Gràcies. - Quan tens el pròxim desplegament?
- En dues setmanes. - Dues setmanes?
- Que aviat! - Ja ho sé.
Mira, m'alegro que no hi tornis,
però si no fos per tu, el Ben no seria aquí.
No sé si és el millor.
- Ai! - No.
- Ja sé què faràs. - No? I tant.
- No! Shane! - Un brindis!
- Brindis! - Per favor.
- Veniu. - No m'agrada això.
- Maya. - No.
Sí. Et vull donar les gràcies
per convidar aquest munt de degenerats al teu humil... palau?
Crec que parlo per tothom quan dic...
que t'hem trobat a faltar.
- Gràcies. - No és veritat?
Sí.
Ei, sigues forta.
- Hòstia, tu, ja està bé! - D'acord.
Per la Maya, la millor pilot de combat amb qui he volat, la nostra capitana.
- Per la Maya! - Seu.
I per l'huracà de la Lily!
- Salut! - Salut, tio.
- Gràcies. - Estàs bé?
- Para. - Que pari què?
De tractar-me com una vídua.
Em sap greu dir-t'ho, però és just el que ets.
I estàs de sort, perquè sempre t'ha quedat bé el negre.
Una de gran.
Sé que això et sonarà estrany, Shane,
però sovint em sembla que el veig.
És natural, Maya.
Li passa a tothom.
Quan perds algú és com...
És com si seguissis volent que hi fossin, no?
Sí.
Et pensaràs que estic boja amb el que et diré.
Ai mare.
- Crec que em segueixen. - Qui?
No ho sé.
He vist el mateix cotxe dos cops.
Tinc la matrícula, és un Volkswagen vermell.
EJ72 VMX.
Pots buscar el propietari?
- Legalment, no. - Però pots.
Sí, envia-m'ho.
Gràcies.
- La sogra. - Bona sort.
Hola.
Maya, què ha passat? La Izabella no vol tornar a casa teva.
És aquí.
No la deixis marxar. Ara vinc, sí?
Que no se'n vagi.
- Shane... - Que cuidi la Lily?
- Sí. - Cap problema.
- Luka. - La vas agredir.
Izabella! Què n'has fet de la targeta de memòria?
- Té por de tu. - Deixa'm passar o et juro que...
- Deixa-la estar. - Només vull parlar del Joe.
- Deixa... - Em va tirar gas pebre!
Izabella!
No et pots escapar.
Per què l'has deixat marxar?
Què volies? Que la retingués a la força?
Necessito parlar amb ella.
Diu que la vas agredir.
- No la vaig agredir. - Li vas posar la mà a sobre?
- Sí. - Quina diferència hi ha?
- Per què ho vas fer? - Per què ha vingut?
La seva família ha treballat aquí molts anys.
- Abans que arribessis tu. - Així, te la creus?
És igual que em casés amb el teu fill?
És igual que soc la mare de la teva neta?
Diu que l'estaves espiant.
I t'ha dit què vaig veure?
No.
Vaig veure el Joe.
Vaig veure el Joe, Judith.
El Joe?
A la càmera.
No sé com, però és el que vaig veure.
Així que, digues,
com pot aparèixer un mort en una càmera secreta?
Com pot abraçar un mort la seva pròpia filla?
Prou, ja n'hi ha prou.
Saps que això no pot ser veritat.
El volies veure,
i el vas veure.
- I vas començar a acusar la Izabella. - No va ser cap visió. Era allà.
Maya, és el teu subconscient.
No m'analitzis, hòstia.
- Parla bé a casa meva. - Sé què vaig veure.
El meu fill mort que vam enterrar?
Et diré la veritat, Maya.
Em preocupes.
Tot el que has patit quan eres fora.
- Estic bé. - No ho has gestionat mai.
- Creus que m'estic tornant boja? - Dic que no ho has gestionat.
Ni tot l'escàndol de després.
I si et soc del tot sincera,
em pregunto si estàs prou bé per cuidar de la petitona.
Ni se t'acudeixi qüestionar la meva criança.
El vaig veure.
I no m'estic tornant boja.
L'estimaves, Maya?
Com?
Una pregunta fàcil: el meu fill, l'estimaves?
Ja saps que sí.
Perquè jo sí, amb la meva ànima.
Però, de vegades, quan estàveu junts...
L'estimava!
Però, si et soc sincera,
sovint em preguntava
si tenia una veu a l'orella,
una veueta,
que li deia: "és prou bona?"
"És prou rica?"
"És prou especial per al meu reietó?"
Perquè jo no soc com vosaltres.
Oi?
I no ho seré mai.
Sí, entreu.
Hola.
Estem fent una barbacoa.
Maya, les bales de nou mil·límetres del cos del teu marit
les hem analitzat per veure si coincidien
amb alguns casquets de la nostra base de dades...
I han coincidit.
Sí.
La pistola amb què van matar el teu marit
també van matar la teva germana,
la Claire Walker.
CLAIRE WALKER 1983-2022 SEMPRE ALS NOSTRES CORS
CÀMERA SECRETA
CONFIRMES QUE HO VOLS ELIMINAR?
Subtítols: Albert Vilalta