БЕРЕГ ФЛОРИДИ
Капітане.
Ортісе. Просто замислився.
Над чим, сер?
Над подорожжю назад до Іспанії, над її складністю.
Так, сюди було важко добратися. Багато людей померло.
Тоді ти не був першим помічником. Але Пабло помер від цинги.
Я думав, ви...
Впевнений, це була цинга.
Та що, як ми просто...
Просто...
Повернемо назад.
Просто уточню, капітан каже про викрадення золота.
Хіба?
Життя людини коротке, а золото вічне.
Лише Бог може володіти чимось вічним.
-Король може не погодитися. -Якщо дізнається.
Та і навіть тоді, мова лише про низку легких правопорушень.
Що, капітане?
Я досі вважаю, що це робить нас злодіями, і я б жити з собою не зміг, якби...
Ортіс помер від цинги!
Мені потрібен перший помічник!
Увага, командо! Зібрати вітрила.
ЧОЛОВІК ІЗ ФЛОРИДИ
Трясця. Лайно.
Пані, агов.
Агов. Гаразд, просто...
Тримайтесь. Швидка вже їде, добре?
Мені комусь подзвонити? Так.
Чекайте. Ні, трясця. Я маю відкрити ваш телефон.
Гаразд.
Так! Трясця.
На один з цих?
О ні. Чекайте. Це мій. Майк?
Ні! Я дзвоню. Не відключайтеся. Трясця.
Гей!
Я хочу подзвонити, негайно!
Вчасно.
Гей!
То де Мосс і Деллі?
-Що відбувається у доку? -План був інший.
Хіба? План був інший?
-Не щоб мене забрала поліція? -Тебе — так. Мене — ні.
Те мале гівно Енді мене підставив. Він мене заарештував.
За того старигана, який вибухнув у туалеті.
І тепер завдяки йому ми загубили Мосса.
Мосс дурний, але не настільки.
Якщо він бачив, як нас обох заарештували, він не поїде до причалу.
-Саме тому я подзвонив Петсі... -Що?
-Спокійно. -Ти дзвонив?
Заткнися. Так, і я подзвонив Петсі.
Щоб вона могла втекти з родиною.
І вона втекла?
-Не знаю. Вона не підняла слухавку. -Трясця.
Ми не знаємо, що це значить.
-Трясця. -Так.
-Ти, трясця, смієшся? -Це нічого не значить.
Це значить, що вони були б у безпеці,
якби ти не підставив мене, аби забрати золото.
Та що з тобою таке? Чому ти завжди думаєш про мене найгірше?
Бо це найбільш імовірний варіант.
Я тебе підставив, бо не хотів, щоб ти вбив Мосса.
Срана брехня.
Брехня? Я хотів, щоб це зробили ми.
-Чому тебе так турбує, хто це зробить? -Бо ти мій син!
Я не хочу, щоб ти зробив цей крок.
-Я був копом. -Це зовсім інше, гаразд?
Коли помирає старий, вибухає в туалеті,
це побічний збиток, зрозуміло? Лайно трапляється.
Але коли направляєш зброю ти
та стріляєш у хлопця, бо хочеш, щоб він здох...
це те, від чого не оговтуються.
Гаразд, Валентайн. За тебе внесли заставу.
-Ну, авжеж. -Так.
-Сюди, сер. -Заткнися. Петсі отримала повідомлення.
Агов, не ти Валентайн.
Той Валентайн.
Ходімо.
Так. Вітаю, сер.
Це Ренді з причалу. Леді-коп підстрелили.
Так, вона не може розмовляти зараз.
Все погано. Вона стікає кров'ю, сильно.
І тут є ще один хлопець. Думаю, він мертвий.
Я не знаю. Не хочу дивитися.
Тут! Сюди!
Ось та реакція, яку я очікував.
Сюрприз.
-Ти застрелив Айріс? -Ні. Що за Айріс?
На доці.
Ти її застрелив?
Ні. Я не їздив у док,
бо ми розгадали ваш план-засідку.
Але не дякуй за заставу.
Пішов ти. Мені треба до лікарні. Якого хріна?
Пізніше ти там можеш опинитися.
Але спочатку попрацюємо.
Ходімо. Ну ж бо.
Сідай.
Айріс підстрелили.
Скажи довбню, що мені треба до лікарні.
Я розумію, чому ти засмучений.
Не ту дівчини підстрелили.
І що ти взагалі там робитимеш?
Ти не лікар.
Ти лише водій.
Отже, вези мене до клятого золота.
Цього разу туди, де воно насправді.
КОРОНАДО-БІЧ АВТОБУСНЕ ДЕПО
ГРЕЙХАУНД
Ось і я.
Трясця! Енді!
Пригальмуй, шефе.
-Нарешті. -Шкода, не побачив тут вас двох з Майком.
Це фото могло б стати прикрасою вашої Різдвяної листівки.
Я не знаю, що тебе вкусило за дупу, але обговоримо це пізніше.
Ні-ні. Не смикайся.
Я тут лише, аби тебе відвідати.
Не знаю, що ти думаєш, я наробив,
але ти маєш мене вислухати.
Ні.
Хоч раз, але ми зробимо це інакше.
Те, що ти зробив, розбило мені серце.
Я вже втомився рахувати
рази, коли я мав відвернутися,
навіть, коли ти мене не поважав настільки,
що не приховував своїх планів.
Я казав собі: «Це пусте. Ніхто ж не постраждав?
Старий просто заробляє трохи зверху на контрабанді сигар,
ну, може, іноді чогось посильніше».
-Але ти винен мені. -Я тобі винен?
За що?
Я тебе образив?
І ти запроторюєш мене сюди за якимись ідіотськими звинуваченнями,
за хлопця, який помер, доки срав?
Ти тут не через це.
Знаєш його?
Так, курво!
Так!
-Вперше його бачу. -Так, він теж тебе не знав.
Але, на щастя, у цій закритій системі,
точніше у тіньовому світі продажу наркотиків у Центральній Флориді,
всі знають когось.
Отже, я назву копам, в кого я купив наркотики,
і отримаю угоду?
Я назву вам постачальника і піду.
Ми не зустрічаємося особисто.
Я лише знаю, що товар пересувається річкою на човні.
На чиєму човні?
Вона швидка, це точно.
Бувай.
Це як той кумедний постер,
на якому маленьку рибу жере більша,
тільки зараз все навпаки.
Тебе з'їла менша рибка.
-Ти не можеш. -А це роблю не я.
Це УБН.
-Федерали. -Життя моєї доньки на кону.
Ти зобов'язаний мені допомогти.
Не зобов'язаний.
Ці відносини більше не симбіотичні.
Але я подзвоню Петсі...
...а ти звони адвокату.
ЦЕРКВА ОДКРОВЕННЯ
Це поплавки.
Ми пірнаємо, прикріпляємо їх до кожного кута вантажівки
і надуваємо їх компресором.
Вантажівка випливає,
ми підтягуємо її до берегу, як сраний пліт.
Дивись під ноги.
Не хочеться, щоб ти підвернув ногу ще до початку роботи.
Дякую. Тепер дай телефон, я маю подзвонити до лікарні.
Я передумав.
Думаю, ти працюватимеш краще, якщо дам подзвонити пізніше.
Тому до роботи.
Це робота для чотирьох.
Тоді тобі доведеться працювати в чотири рази важче.
Батько ніколи... Як це називається? Не готував мене до цього.
Не казав: «Сину, колись все це буде твоїм».
Воно просто стало.
А потім всі почали дивитися на мене, наче єдине, ким я був — це не був ним.
Всі, окрім тебе.
Ти переконала мене, що я можу бути кимось.
Ти мені допомогла.
Це взаємне.
Чекай.
Вже все?
-Лишилося запустити компресор. -Дай я.
Я ж маю заслужити свою долю.
Червона кнопка.
Просто натисни.
АВТОЗОНА
-Бачили? Це ж, трясця, круто! -Моссе!
Це, трясця, круто. Гей.
Ну ж бо.
ПЕНСКЕ ОРЕНДА ВАНТАЖІВОК
Ще дещо.
Гей. Не діряв його.
А я можу. І все піде на дно.
-Прибери клятий ніж. -А стріляти, типу, краще?
Він її не потопить. Він хоче золото так само, як і я.
-Більше. -Гаразд. Що?
Отже, це золото...
Як розділимо золото? Третина кожному?
Розділимо так: я заберу все, а ти житимеш.
Якщо ставка на моє бажання жити, вона програшна.
А твоя сестра? Тільки скажи собі чесно.
Ти не зможеш відпрацювати борг,
може, якщо доживеш до 100.
Тому ти розумієш мою щедрість,
коли я кажу, що дам тобі стільки золота,
щоб вистачило на виплату твого боргу.
Потім ми квити, а твоя родина в безпеці.
Даю слово честі.
Майку.
Ти ж постійно казав, що хочеш піти, так?
Я мав піти
ще того вечора, коли ти заповзла до мого номеру, як змія.
Кляті азартні гравці.
-Там порожньо. -Там нічого і не було.
Ви всі однакові. Кожен з вас.
Ганяєтеся за порожньою вантажівкою.
Знаєш, що? Я передумав.
Лиши все золото собі.
Але борг все ще в силі.
Боюся, я вирішу цю проблему так, як вирішив з Гілом.
Потім посмієтеся над цим, коли зустрінетеся.
Я думав, ти не вбивав Гіла.
Я не вбивав.
Так. Він нікого не вбивав особисто, окрім мого батька.
Бо мій батько мені наказав.
Ми вже це обговорювали.
Так само, як Джиммі вбив Гіла, бо я йому наказав.
Так працюють стосунки між босом та підлеглим.
Знаєш, що, Майку?
Нумо, я скажу тобі...
Дивися, що ти змусив мене зробити.
Він змусив чи я?
Обоє.
Хоча у мене питання.
Якщо в тебе був пістолет, чому не стріляла ним раніше?
Ага, і коли я мала це зробити? Вдома у твоєї сестри?
Чи в автівці, коли їхала з наставленою на мене зброєю?
Чи перед відділком?
Та і в кого мені стріляти,
коли ти з радістю дозволив мені поїхати у засідку?
-Я думав, ти з ним. -Знаю, і пішов ти на хрін за це!
Я чув тебе у його мотелі, Деллі.
-Коли? -В обід.
-Ти сказала, що граєшся мною. -Аби врятувати тебе!
Тепер я це знаю.
Це твоя подяка?
Дякую.
Стояти.
Чуваче, у мене пістолет.
Я знаю, що він у тебе, бо це мій клятий пістолет.
-Що? -Помічник шерифа Кетчер?
Так.
Чекай, ти його знаєш?
Він правий. Це його пістолет. Я його вкрав.
Його важко не впізнати.
Чекай, то він коп?
-Так. -Бо...
Мені на це наплювати. Серйозно.
Я не буду вдаватися у деталі,
тільки скажу, що тепер більше розумію
людей, які живуть поза суспільством.
Мені длубалися в дупі пальцем, але все, що я хотів, це пістолет.
І все.
Здавалося б, у Флориді це має бути легко.
Але я купив знаряддя вбивства,
що, якщо подумати, було неминуче, враховуючи обставини.
Та я проїхав повз три-чотири такі,
доки їхав сюди.
Але зараз, клянуся всім, чим хочете,
у вас я не зацікавлений взагалі.
Все, що я так хочу, це свій пістолет
та звалити на хрін з Флориди.
Проблема у тому, що твій пістолет тепер знаряддя вбивства.
І в ньому не вистачає кулі.
Куля з твого пістолета зараз у жертві.
Це тобі точно не потрібно, тому її треба забрати.
-З голови? -Ні, вона, мабуть, пройшла наскрізь.
Яким був кут?
Вона стояла тут.
Вона може бути у тій вантажівці.
Так, чи зрикошетила.
-Ось. -Дуже дякую.
Гей, допоможеш перед тим, як йти?
Авжеж. З чим?
Не хочеш нічого сказати?
Батько вчив не казати погано про мерців.
Але той дегенерат його вбив.
Дякую.
В мене не вистачить на автобус додому.
Погано, але це не наша проблема.
Пробач.
Дивіться ліворуч.
ПОЛІЦІЯ КОРОНАДО-БІЧ САННІ ВАЛЕНТАЙН
Тепер прямо.
Гаразд, тепер можемо їхати?
Що?
Треба декуди заїхати.
Ні.
Я маю зайти до лікарні.
Ти що, жартуєш?
Побачити, чи з Айріс все гаразд.
-То подзвони їй. -Це через мене вона постраждала.
Але не через мене.
Я маю віддати їй запис Мосса.
Який запис?
Його зізнання у вбивстві.
Там ще й те, як я його вбиваю. Віддай.
Я видалю ту частину. Не бійся.
Хіба?
-В якому сенсі, хіба? -Не знаю, Майку.
Я лише знаю, скільки разів я просто сиділа,
доки ти дбав про свої бажання і потреби,
про твою сестру, твою колишню дружину, і тепер моя черга.
Я маю...
Я щойно, трясця, вбила для тебе і що? Нічого.
Всі ви.
Всі ви думали, що я лише персонаж вашого сюжету,
але це мій сюжет.
Завжди був.
Моя спроба не питати в чоловіка про те, що я хочу.
Батька — про позику, Мосса — дбати про мене,
тебе — про допомогу з золотом, а тепер золота немає.
Я маю швидко виплутатися з величезної небезпеки.
І мені не потрібна твоя участь у цьому. Сама впораюся.
Але я хочу, щоб ти був у цьому...
Очікування у сподіванні, що ти хоч раз мене обереш більше не буде,
тому або ти будеш у наступній главі, або ні, але обирай зараз.
Привіт.
Ага, тебе туди ж.
Радий, що ти жива.
Погані новини...
Досі у Флориді.
Боюся, що так.
Гей.
В мене для тебе подарунок.
Зізнання Мосса.
Два вбивства.
Бачиш? Бренд себе оправдав.
Коли я отримаю свій телефон, дістану ордер на арешт Мосса.
Мосса буде важко знайти.
Як важко?
Важливо те, що ти його підловила та закрила свою першу справу.
Так, але я не можу його посадити...
чи сказати чому.
І ти на достатньо лишив мене, аби провернути свою крадіжку,
тому великий переможець тут ти.
Ні.
У мене стріляли.
Знаю.
Але я хотів, щоб ти отримала те, нащо приїздила.
Отримала.
Дізналася, як це, бути тобою.
Поставити все, що маєш на мізерний шанс...
та програти.
Єдина різниця у тому, що я можу піти.
Більше нам не потрібна інформація з флешки.
Мосс більше не проблема.
Мені потрібна інша допомога.
Мені треба зникнути.
Я знаю, що у тебе є досвід у цьому, тому...
Ні, все гаразд. Так.
Гаразд.
Дякую, мамо.
Настав той день для мешканців Лонгвуда,
коли воронку нарешті заповнять навіки.
Влада округу вже схвалила плани з будування парку...
СПОДІВАЄМОСЯ, ВАМ СПОДОБАЛОСЯ У ФЛОРИДІ!
ТРИ ТИЖНІ ПІЗНІШЕ
Звільняєшся?
Ти ж так давно хотіла стати детективом.
Мені більше не було місця у відділку.
Здавалося, наче вони завжди думатимуть, що я дозволила Майку втекти.
Втекти? Це... Ні.
А де працюватимеш далі?
У ФБР.
Можна просто влаштуватися у ФБР?
Влаштуватися?
Дехто з офісу губернатора мене порекомендував.
Сказав, що бачив мою роботу під прикриттям у Мосса вдома.
Але я завжди мріяла бути простим детективом у поліції.
Тому я розмірковую, це правильний крок чи єдиний, що в мене лишився.
Скажіть пілоту, хай не вимикає кондиціонер.
Я не затримаюся у Флориді.
Ходімо знайдемо мого брата.
-Привіт. -Доброго ранку, Майку.
ПАЛМ'С
Боже. Диви, яка ти.
Привіт.
Ти маєш дещо підписати для школи.
-Що ти зробила? -Не починай.
Дякую.
Привіт.
Вітаю у готелі «Палм'с».
Скільки днів у нас житимете?
Всі.
Це мій мотель.
Вчора в Еверглейдс мешканець Флориди полював на пітонів,
тоді ж мисливець став жертвою.
Експерти кажуть, що його вбила п'ятиметрова змія,
яка задушила його, намагаючись проковтнути.
Експерти кажуть, що напади пітонів на людей дуже рідкісні,
вони їдять алігаторів.
Мабуть, пітон сплутав мисливця через новісінькі чоботи з алігатора.
Я лише хотів чоботи з алігатора та глісер.
Тепер не бачити мене ні того, ні іншого.
Після перерви Чіп Девонс повернеться з особливим репортажем...
-Де моє золото? -Я не знаю.
Баз помер.
Як?
Полюючи на пітона.
А ще в нього були нові чоботи з алігатора та новий глісер.
Саме ті речі, які сказав, купить на золото,
коли його отримає.
І його він отримав, коли ти його вкрав.
Як я міг?
Я був тут під замком.
За день до того.
У день, коли підірвався Датч.
-Що це? -Мій човен.
Вся увага на вас двох, це нам заважає.
Сідайте на човен та йдіть кудись. Обіцяю, ви отримаєте долю.
Я не повернуся до мотелю.
Можеш лишитися у мене. Я заночую в Рей-Рея.
У вас було обладнання, щоб підняти вантажівку та дістати золото.
Потім ви опустили вантажівку назад та поклали обладнання в авто Рей-Рея.
Що я не помітив, що воно досі було мокре.
«Хіба це погано, хотіти золото, яке дає тобі краще життя?»
Що?
«Караван». Ти не пам'ятаєш.
Барбара Стенвік.
Барбара Стенвік?
Так, я її любив.
У Деллі є трохи від неї.
Знаєш, я...
Я подумав, насправді подумав, і я сам винен...
але я подумав на хвилинку, тоді у камері,
що я був тобі важливішим за золото.
Але коли ти це казав, ти вже його вкрав.
Не в тебе.
В неї.
Я їй не довіряв.
Я намагався тобі сказати, але ти не слухав.
Я дозволив тобі думати, що вантажівка порожня,
щоб вона поїхала з тим її козлом-хлопцем.
Баз та Рей-Рей мали взяти свою долю,
а потім сховати нашу.
Доки хлопець та Деллі не поїдуть.
Але потім Рей-Рея застрелили, а я нарвався на строк.
Хіба що ти думаєш, що це частина плану.
Авжеж. Абсолютно.
Я можу уявити це за 100 мільйонів доларів.
Я хочу побачити, як росте моя онука, тому ні.
-Ти просто не можеш втриматися. -Від чого?
Від брехні. Просто скажи мені правду, хоч один раз у моєму житті.
Хоч раз.
Ти не збирався розповісти мені про золото, хіба ні?
Гаразд.
Я не збирався.
Ось так.
Чому?
Ти б поїхав.
Гаразд?
Але тепер ти тут...
а я скоро вийду.
Скоро ти не вийдеш, а мене не буде, коли це станеться.
А де ти будеш?
Айріс немає.
Деллі немає.
Ти там, де ти починав.
ДВ МВ
Ніде.
Я дуже вболівав за вас з Айріс.
Але ця Деллі...
вона розбудила мої риси у тобі.
Як батько я сподівався на краще.
Та, мабуть, ми з тобою однакові.
Ага.
Різниця у тому...
що один з нас може звідси піти.
Говорив з батьком?
Помаранчевий йому пасує.
У САННІ БАР ТА ГРИЛЬ
Ром з колою?
Хочеш? Мені наливають безкоштовно. Це бар мого брата.
Ні. Він лише менеджер.
Йой. Сподіваюся, його не звільнять. В нього більше немає інших вмінь.
Як ти?
Досі ношу обручку. Подивимося, як піде.
А ти?
Я втратив все, що мало значення у житті.
Застряг тут у Флориді.
Живу у запасній кімнаті над баром засудженого злодія.
Тому я в шоколаді.
Припини.
Ти не втратив все.
В тебе ще досі є розлючена колишня дружина.
А ще є сестра, перед якою я маю вибачитися.
Не починай зараз. Вибачення буде довге, а мені вже час.
Мені шкода щодо Дікона.
Це мало статися.
Я майже вдячна. Не тобі.
Вдячна, що я нарешті сказала правду.
А що з дівчиною?
Гадки не маю.
Зникла.
Більше ніхто не зникає.
Всі ми — мигаюча синя цятка на чиємусь екрані.
Гаразд, піду я.
Треба до пральної.
Гаразд.
Бувай.
ЗНАЙТИ
НІЧНІ РУХИ ВАЛЕНТАЙНА
ШИРОТА - ДОВГОТА ВІДСЛІДИТИ - ІНФО
Бісів GPS, еге ж?
Отже, Майку, ти тут через мене...
чи через золото?
Переклад субтитрів: Fatun Volodymyr