‫- חוף פלורידה -‬
‫קפיטן?‬
‫אורטיז. אני סתם מהרהר לי.‬
‫במה, אדוני?‬
‫במסע חזרה לספרד. בקשיים הצפויים.‬
‫כן. היה קשה להגיע הנה. רבים מתו.‬
‫לא היית חובל ראשון אז.‬ ‫התמנית רק אחרי שפבלו מת מצפדינה.‬
‫חשבתי שאתה...‬
‫אני די בטוח שהיתה לו גם צפדינה.‬
‫אבל מה תגיד אם פשוט...‬
‫פשוט...‬
‫נחזור.‬
‫רק שיהיה ברור,‬ ‫הקפיטן מדבר על לגנוב את הזהב.‬
‫האומנם?‬
‫חיי האדם קצרים, אך הזהב נצחי.‬
‫ורק האל יכול להחזיק בנצח.‬
‫המלך עלול שלא להסכים.‬ ‫-אם יגלה.‬
‫ולכל היותר,‬ ‫מדובר כאן בסדרה של עבירות קלות.‬
‫צר לי, קפיטן.‬
‫אני עדיין חושב שהדבר יהפוך אותנו לפושעים,‬ ‫ולא אוכל לחיות עם עצמי אם...‬
‫אורטיז מת מצפדינה!‬
‫אני זקוק לחובל ראשון חדש!‬
‫שימו לב, כולם! לקשור את המפרשים!‬
‫- הצד האפל של פלורידה -‬
‫שיט. פאק.‬
‫גברת. גברת. היי.‬
‫אוקיי. רק...‬
‫תחזיקי מעמד. האמבולנס בדרך.‬
‫את רוצה שאתקשר למישהו? כן.‬
‫רגע, לא. אני צריך שתפתחי את הטלפון.‬
‫טוב.‬
‫יש! פאק.‬
‫להתקשר לאחד מאלה?‬
‫לא, רגע. זה המספר שלי. מייק. מייק?‬
‫לא, אני מתקשר! תתעוררי! פאק.‬
‫היי!‬
‫אני רוצה לבצע עכשיו שיחת טלפון!‬
‫הגיע הזמן.‬
‫היי!‬
‫אז איפה מוס ודלי?‬
‫מה קורה במרינה?‬ ‫-זה לא היה חלק מהתוכנית.‬
‫לא? זאת לא היתה התוכנית?‬
‫שהמשטרה תעצור אותי?‬ ‫-אותך כן, אותי לא.‬
‫אנדי, המנוול הקטן, הפיל אותי בפח.‬ ‫בגללו עצרו אותי.‬
‫בגלל הזקן ההוא שהתפוצץ בשירותים הניידים.‬
‫ועכשיו, בגללו, אף אחד לא משגיח על מוס.‬
‫מוס טיפש, אבל הוא לא טיפש עד כדי כך.‬
‫אם הוא ראה שעצרו את שנינו,‬ ‫הוא לא ייסע למרינה.‬
‫לכן אני התקשרתי לפטסי.‬ ‫-מה?‬
‫חכה רגע.‬ ‫-נתנו לך להתקשר?‬
‫שתוק רגע. כן. התקשרתי לפטסי.‬
‫כדי שהמשפחה שלה תוכל לברוח.‬
‫והיא עשתה את זה?‬
‫אני לא יודע. היא לא ענתה.‬ ‫-שיט.‬
‫אי אפשר לדעת מה זה אומר.‬
‫נו, באמת.‬ ‫-אי אפשר.‬
‫אתה צוחק?‬ ‫-זה לא אומר שום דבר.‬
‫זה אומר שהיא לא היתה בסכנה‬
‫לולא היית דואג שיעצרו אותי‬ ‫כדי שתוכל לקחת לעצמך את הזהב.‬
‫מה הבעיה שלך? למה אתה תמיד‬ ‫חושב עליי את הדברים הכי גרועים?‬
‫זו נקודת התחלה מצוינת.‬
‫דאגתי שיעצרו אותך‬ ‫כי לא רציתי שתהרוג את מוס.‬
‫אתה מדבר שטויות.‬
‫שטויות? רציתי שתיתן לנו לעשות את זה.‬
‫למה כל כך משנה לך מי יעשה את זה?‬ ‫-כי אתה הבן שלי!‬
‫זה גשר שלא רציתי שתחצה.‬
‫הייתי שוטר.‬ ‫-וזה שונה לגמרי.‬
‫איזה זקן מת, מתפוצץ בתא שירותים נייד,‬
‫זה נזק היקפי. קורה.‬
‫אבל אם תיקח אקדח ליד‬
‫ותירה בבחור כי אתה רוצה שהוא ימות...‬
‫מזה אין דרך חזרה.‬
‫אוקיי, ולנטיין. שוחררת בערבות.‬
‫אלא מה?‬ ‫-כן.‬
‫מכאן, אדוני.‬ ‫-שתוק. פטסי קיבלה את ההודעה שלי, כנראה.‬
‫לא אתה, ולנטיין.‬
‫הוולנטיין ההוא.‬
‫קדימה.‬
‫כן. שלום, אדוני.‬
‫מדבר רנדי מהמרינה. ירו בשוטרת.‬
‫היא לא יכולה לדבר כרגע.‬
‫המצב לא טוב. יורד לה המון דם.‬
‫ויש כאן עוד מישהו. אני חושב שהוא מת.‬
‫אני לא יודע. אני לא רוצה להסתכל.‬
‫כאן! אנחנו כאן!‬
‫זאת התגובה שרציתי קודם.‬
‫הפתעה!‬
‫ירית באייריס?‬ ‫-לא. מי זאת אייריס?‬
‫במרינה.‬
‫ירית בה?‬
‫לא. לא נסעתי למרינה‬
‫כי הבנו שעבדתם עלינו.‬
‫אבל אל תודה לי על השחרור בערבות.‬
‫לך תזדיין. אני צריך להגיע לבית החולים.‬ ‫מה יש לך?‬
‫יכול להיות שתגיע לשם אחר כך.‬
‫אבל קודם יש לך עבודה.‬
‫בוא. קדימה.‬
‫תיכנס.‬
‫ירו באייריס.‬
‫תגידי לאידיוט הזה‬ ‫שאני חייב להגיע לבית החולים.‬
‫אני מבינה למה אתה מוטרד.‬
‫הבחורה הלא נכונה חטפה את הכדור.‬
‫מה תעשה שם, בכל מקרה?‬
‫אתה לא רופא.‬
‫אתה בסך הכול נהג.‬
‫עכשיו קח אותי לזהב המזוין.‬
‫והפעם למקום שהוא באמת נמצא בו.‬
‫- מסוף אוטובוסים, קורונדו ביץ' -‬
‫- גרייהאונד -‬
‫תפסתי אותך.‬
‫לכל הרוחות, אנדי!‬
‫תירגע, המפקד.‬
‫סוף סוף.‬ ‫-חבל שהחמצתי את מייק.‬
‫זאת היתה יכולה להיות תמונה נהדרת‬ ‫לכרטיס חג המולד שלכם.‬
‫אני לא יודע מה הבעיה שלך,‬ ‫אבל נטפל בזה אחר כך.‬
‫לא, לא. תישאר איפה שאתה.‬
‫רק קפצתי לבקר.‬
‫תראה, אני לא יודע מה אתה חושב שעשיתי,‬
‫אבל כדאי שתקשיב לי.‬
‫לא, לא.‬
‫נעשה את זה בדרך שלי, הפעם.‬
‫אתה מבין, אתה שברת לי את הלב.‬
‫ניסיתי לספור את כל הפעמים.‬
‫כל הפעמים שהעלמתי עין,‬
‫אפילו כשלא כיבדת אותי‬
‫בניסיון להסתיר את המעללים שלך.‬
‫אמרתי לעצמי, "זה לא רציני. מה כבר קרה?‬
‫"הזקן מנסה להרוויח קצת מהצד,‬ ‫אז הוא מבריח סיגרים‬
‫"או אולי משהו קצת יותר חזק מדי פעם".‬
‫אבל אתה חייב לי.‬ ‫-אני חייב לך?‬
‫למה?‬
‫כי פגעתי ברגשות שלך?‬
‫אז אתה מביא אותי לכאן ועוצר אותי‬ ‫באיזו תואנה מופרכת,‬
‫בגלל איזה בחור שמת בזמן שחרבן?‬
‫לא בגלל זה אתה נמצא כאן.‬
‫אתה מכיר את הבחור הזה?‬
‫יש!‬
‫בחיים לא ראיתי אותו.‬ ‫-גם הוא לא הכיר אותך.‬
‫אבל למרבה המזל, במערכת הסגורה שלנו,‬
‫המקום במרכז פלורידה בו קורים‬ ‫פשעי הסמים הכי נחותים,‬
‫כל אחד מכיר מישהו.‬
‫אז אם אגיד לשוטרים ממי קניתי את הסמים,‬
‫יחתמו איתי על עסקה?‬
‫אגיד לכם מי הספק שלי, ואשתחרר.‬
‫אנחנו לא נפגשים פנים אל פנים.‬
‫אני רק יודע שכשהמוצר שלי מגיע,‬ ‫הוא מועבר בנהר באמצעות סירה.‬
‫של מי הסירה?‬
‫היא מהירה. זה בטוח.‬
‫שמור על עצמך.‬
‫זה כמו בפוסטר המצחיק הזה,‬
‫שרואים בו דגים בסדר עולה,‬ ‫כשהגדול אוכל את הקטן,‬
‫אבל הפוך.‬
‫אותך אכל הדג הכי קטן.‬
‫אתה לא יכול לעשות את זה.‬ ‫-זה לא אני.‬
‫זו הרשות לאכיפת חוקי הסמים.‬
‫זה כבר עניין לבולשת.‬ ‫-החיים של הבת שלי בסכנה.‬
‫אתה חייב לעזור לי.‬
‫לא, האמת היא שלא.‬
‫הקשר שלנו חדל להיות סימביוטי.‬
‫אבל אני אתקשר לפטסי‬
‫ואתה תתקשר לעורך דין.‬
‫- כנסיית ההתגלות -‬
‫אלה המצופים.‬
‫נצלול, נחבר אותם לקצות המשאית‬
‫ולצמיגים, וננפח אותם בעזרת המדחס.‬
‫המשאית תצוף למעלה‬
‫ואנחנו נשיט אותה לחוף כמו רפסודה מזוינת.‬
‫זהירות.‬
‫אנחנו לא רוצים שתחליק ותיפצע‬ ‫עוד לפני שאנחנו מתחילים.‬
‫תודה. תן לי את הטלפון,‬ ‫אני צריך להתקשר לבית החולים.‬
‫שיניתי את דעתי.‬
‫אני מרגיש שתתאמץ יותר‬ ‫אם אתן לך להתקשר רק בסוף.‬
‫אז תתחיל לעבוד.‬
‫זו היתה אמורה להיות משימה לארבעה.‬
‫אז נראה לי שתצטרך לעבוד קשה פי ארבעה.‬
‫אבא שלי אף פעם לא... איך נקרא לזה?‬ ‫הכשיר אותי לזה.‬
‫הוא אף פעם לא אמר,‬ ‫"בן, יום אחד כל זה יהיה שלך".‬
‫זה פשוט קרה.‬
‫ואז כל המבטים הופנו אליי‬ ‫וראו רק דבר אחד: שאני לא הוא.‬
‫חוץ ממך.‬
‫את גרמת לי לחשוב שאני יכול להיות מישהו.‬
‫עזרת לי להמשיך הלאה.‬
‫כנ"ל.‬
‫חכה! חכה.‬
‫הכול מוכן?‬
‫צריך רק להפעיל את המדחס.‬ ‫-תן לי לעשות את זה.‬
‫אני גם צריך לתרום את חלקי, נכון?‬
‫הכפתור האדום.‬
‫תלחץ עליו.‬
‫- הכול לרכב -‬
‫ראיתם את זה? מדהים!‬ ‫-מוס!‬
‫זה מדהים. היי.‬
‫קדימה.‬
‫- פנסקי‬ ‫משאיות להשכרה -‬
‫רק משהו אחד.‬
‫היי, אל תפוצץ את זה.‬
‫אני עלול לעשות את זה. ואז היא תצלול בחזרה.‬
‫סלק את הסכין המזוינת.‬ ‫-עדיף לך לירות בזה?‬
‫הוא לא יטביע אותה.‬ ‫הוא רוצה את הזהב לא פחות ממני.‬
‫יותר.‬ ‫-אוקיי. מה?‬
‫הזהב הזה,‬
‫איך נחלק אותו? שליש לכל אחד?‬
‫ככה נחלק אותו: אני אקח הכול‬ ‫וארשה לך להמשיך לחיות.‬
‫בהתחשב ברצון שלי לחיות, זה הימור די גרוע.‬
‫ומה לגבי אחותך? תגיד את האמת.‬
‫אתה יודע שבחיים לא תצליח‬ ‫להחזיר לי את החוב,‬
‫גם אם תחיה עד גיל מאה.‬
‫אז ברור לך שזה יהיה נדיב מצדי‬
‫לתת לך בדיוק את כמות הזהב‬
‫שאתה חייב לי.‬
‫ואז החשבון ייסגר והמשפחה שלך תישאר בחיים.‬
‫מילה שלי.‬
‫מייק.‬
‫זה מה שאמרת כל הזמן.‬ ‫אתה רק רוצה להשתחרר ממנו, נכון?‬
‫הייתי צריך להשתחרר‬
‫בלילה שבו הזדחלת חזרה לחדר שלי, כמו נחש.‬
‫מהמרים מחורבנים...‬
‫אין פה כלום.‬ ‫-אף פעם לא היה שום דבר.‬
‫כולכם אותו דבר. כולכם.‬
‫רודפים אחרי איזו משאית ריקה.‬
‫אתה יודע מה? שיניתי את דעתי.‬
‫קח את כל הזהב.‬
‫אבל החוב שלך עדיין קיים.‬
‫לצערי, אצטרך לטפל בו‬ ‫כמו שטיפלתי בחוב של גיל.‬
‫כשתיפגשו, תוכלו שניכם לצחוק על זה.‬
‫חשבתי שלא הרגת את גיל.‬
‫לא הרגתי.‬
‫נכון. הוא לא הרג אף אחד במו ידיו‬ ‫חוץ מאשר את אבא שלי.‬
‫כי אבא שלי אמר לי לעשות את זה.‬
‫כבר דיברנו על זה.‬
‫בדיוק כמו שג'ימי הרג את גיל,‬ ‫כי אמרתי לו לעשות את זה.‬
‫כך מתנהלת מערכת היחסים בין המעסיק לעובד.‬
‫אתה יודע מה, מייק?‬
‫אגיד לך מה.‬
‫תראה מה עשיתי בגללך.‬
‫הוא או אני?‬
‫כולכם.‬
‫אבל יש לי שאלה.‬
‫אם היה לך אקדח, למה לא השתמשת בו קודם?‬
‫בטח. מתי בדיוק? בבית של אחותך?‬
‫או אולי כשנסענו בכביש המהיר‬ ‫והוא כיוון אליי אקדח?‬
‫או אולי מול תחנת המשטרה?‬
‫ובנוסף, השאלה במי אני באמת צריכה לירות,‬
‫כי ברור לי לגמרי‬ ‫שלא היתה לך בעיה לשלוח אותי ישר לתוך מארב.‬
‫חשבתי שאת בצד שלו!‬ ‫-אני יודעת. לך תזדיין.‬
‫שמעתי אותך איתו במלון, דלי.‬
‫מתי?‬ ‫-אחר הצהריים.‬
‫אמרת לו שעבדת עליי כל הזמן הזה.‬ ‫-כדי להציל את החיים שלך!‬
‫טוב, אז עכשיו אני יודע.‬
‫זאת התודה שלך?‬
‫תודה.‬
‫לא לזוז.‬
‫אחי, האקדח אצלי.‬
‫אני יודע, כי זה האקדח שלי!‬
‫מה?‬ ‫-סגן קצ'ר?‬
‫כן.‬
‫אתה מכיר אותו?‬
‫הוא צודק. זה הנשק שלו. גנבתי אותו.‬
‫אי אפשר לטעות.‬
‫רגע, אז הוא שוטר?‬
‫כן.‬ ‫-נו, באמת...‬
‫לא אכפת לי מזה. אוקיי? באמת לא אכפת לי.‬
‫אני לא אכנס איתכם‬ ‫לכל מה שקרה בימים האחרונים,‬
‫רק אומר לכם שעכשיו אני רואה אחרת‬
‫את האנשים שחיים בשולי החברה.‬
‫הכניסו לי אצבע לתחת,‬ ‫אבל אני רק רציתי אקדח.‬
‫זה הכול.‬
‫חשבתי שזו לא תהיה בעיה בפלורידה,‬
‫אבל יצא שבחרתי בכלי רצח, כמובן,‬
‫מה שבדיעבד היה גם בלתי נמנע,‬ ‫בהתחשב בסיכויים.‬
‫בטח חלפתי על פני שלושה או ארבעה מתים‬
‫שהיו מוטלים בצד הכביש בדרכי הנה.‬
‫אבל כרגע אני נשבע לכם מעל לכל ספק‬
‫שאין לי שום עניין באף אחד מכם.‬
‫כל מה שאני רוצה כרגע זה את האקדח שלי בחזרה‬
‫ולעוף לכל הרוחות מפלורידה.‬
‫הבעיה היא שהאקדח שלך‬ ‫הוא עכשיו כלי ששימש לרצח.‬
‫וחסר בו כדור.‬
‫כדור מהנשק האישי שלך נמצא בתוך קורבן רצח.‬
‫זה לא משהו שהיית רוצה שיקרה.‬ ‫אתה צריך לקחת גם אותו.‬
‫מהראש שלו?‬ ‫-לא, הוא בטח יצא.‬
‫מה היתה זווית הירי?‬
‫בדיוק איפה שהיא עומדת.‬
‫יכול להיות שהוא ננעץ במשאית הזאת.‬
‫כן, או אולי הוא ניתז בחזרה. בוא, תראה.‬
‫הנה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫היי, תוכל לעזור לי רגע לפני שתלך?‬
‫בטח. במה אתה צריך עזרה?‬
‫את רוצה לומר משהו?‬
‫אבא שלי לימד אותי לעולם לא לדבר סרה במתים.‬
‫אבל אז החרא הפסיכי הזה הרג אותו.‬
‫תודה.‬
‫אה, אין לי מספיק כסף לאוטובוס הביתה.‬
‫זה מבאס, אבל זאת לא הבעיה שלנו.‬
‫מצטער.‬
‫תסתכל לשמאל.‬
‫- סאני ולנטיין -‬
‫תסתכל לפנים.‬
‫טוב, עכשיו אפשר ללכת?‬
‫מה?‬
‫אנחנו צריכים לעצור בדרך.‬
‫לא.‬
‫אני חייב ללכת לבית החולים.‬
‫אתה צוחק?‬
‫כדי לראות אם אייריס בסדר.‬
‫אז תתקשר אליה.‬ ‫-היא נפגעה בגללי.‬
‫אבל לא בגללי.‬
‫אני צריך לתת לה את ההקלטה של מוס.‬
‫איזו הקלטה?‬
‫שבה הוא מתוודה על הרצח.‬
‫ואני מבצעת רצח. תן לי את זה.‬
‫אני אמחק את החלק הזה. אל תדאגי.‬
‫באמת?‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-אני לא יודעת, מייק.‬
‫אני רק יודעת כמה פעמים ישבתי וחיכיתי‬
‫בזמן שאתה טיפלת בצרכים שלך וברצונות שלך‬
‫ובאחותך ובגרושתך, ועכשיו תורי. אני.‬
‫אני צריכה... אני...‬
‫כרגע הרגתי מישהו בשבילך, וכאילו שום דבר.‬
‫כולכם.‬
‫כולכם חשבתם שאני איזו דמות בסיפורים שלכם,‬
‫אבל זה הסיפור שלי.‬
‫והוא תמיד היה שלי.‬
‫ההזדמנות שלי להפסיק לבקש‬ ‫את מה שאני רוצה מאיזה גבר.‬
‫שאבא שלי ייתן לי הלוואה, שמוס ידאג לי,‬
‫שאתה תעזור לי למצוא את הזהב,‬ ‫ועכשיו מסתבר שאין זהב.‬
‫אז אני חייבת לעוף מכאן ברגע זה.‬
‫ואני לא צריכה שתצטרף אליי, אני בסדר.‬
‫אבל אני רוצה שתצטרף, אז...‬
‫נמאס לי כבר לחכות ולקוות שתבחר בי,‬
‫אז אתה יכול להיות שותף לפרק הבא שלי או לא,‬ ‫אבל זה הזמן לבחור.‬
‫היי.‬
‫היי גם לך.‬
‫החדשות הטובות הן שאת חיה.‬
‫החדשות הרעות הן...‬
‫שאני עדיין בפלורידה.‬
‫חוששני שכן.‬
‫היי.‬
‫הבאתי לך מתנה.‬
‫ההודאה של מוס.‬
‫שני מקרי רצח.‬
‫אתה רואה?‬ ‫המכשיר מתוצרת טובה עשה את העבודה.‬
‫כשהטלפון שלי יחזור אליי,‬ ‫אוציא צו מעצר למוס.‬
‫יהיה קשה למצוא אותו.‬
‫כמה קשה?‬
‫העיקר שיש לך הודאה‬ ‫ושאת יכולה לסגור את התיק הראשון שלך.‬
‫כן, אבל אני לא יכולה לעצור אותו‬
‫ולא יודעת למה,‬
‫ואתה הצלחת להיפטר ממני‬ ‫למספיק זמן כדי לבצע את השוד שלך,‬
‫אז הייתי אומרת שאתה המנצח הגדול כאן.‬
‫ממש לא.‬
‫ירו בי.‬
‫אני יודע.‬
‫אבל רציתי שלפחות תשיגי‬ ‫את הדבר שבשבילו באת הנה.‬
‫השגתי את זה.‬
‫הצלחתי להרגיש איך זה להיות אתה.‬
‫להמר הכול על סיכוי קלוש...‬
‫ולהפסיד.‬
‫ההבדל היחיד הוא שאני יכולה להפסיק עם זה.‬
‫אנחנו כבר לא צריכים‬ ‫את המידע שהיה על ההתקן.‬
‫מוס לא יעשה יותר בעיות.‬
‫אני צריכה עזרה מסוג אחר.‬
‫אני צריכה להיעלם.‬
‫אני יודעת שיש לך ניסיון בזה, אז...‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫טוב.‬
‫תודה, אמא.‬
‫תושבי לונגווד חיכו ליום הזה‬
‫וכעת הבולען הגדול יתמלא לנצח.‬
‫מפקחים מטעם המחוז‬ ‫אישרו את התוכניות להקמת פארק...‬
‫- תודה שביקרתם בפלורידה, מקווים שנהניתם! -‬
‫- כעבור שלושה שבועות -‬
‫התפטרת?‬
‫אבל חיכית כל כך הרבה זמן להתמנות לבלשית.‬
‫העבודה במחלקה כבר לא התאימה לי.‬
‫היתה לי הרגשה שהם תמיד יסתכלו עליי‬ ‫כאילו נתתי למייק להתחמק.‬
‫להתחמק? ככה זה? לא.‬
‫אז מה העבודה החדשה שלך?‬
‫אף-בי-איי.‬
‫אפשר פשוט להתקבל לאף-בי-איי?‬
‫להתקבל?‬
‫המליצו עליי ממשרד המושל.‬
‫אמרו שראו אותי בתפקיד סמוי בבית של מוס.‬
‫אבל תמיד רציתי להיות בלשית במשטרה.‬
‫אז אני תוהה אם זה המהלך הנכון‬ ‫או אם זה המהלך היחיד שנשאר לי.‬
‫תגידי לטייס שישאיר את המזגן דולק.‬
‫לא אשאר בפלורידה הרבה זמן.‬
‫בואי נלך למצוא את אחי.‬
‫היי.‬ ‫-בוקר טוב, מייק.‬
‫- פאלמ'ס -‬
‫וואו. את נראית נהדר.‬
‫היי.‬
‫אני צריכה שתחתמי לי על משהו לבית הספר.‬
‫מה עשית?‬ ‫-אל תתחרפני.‬
‫תודה.‬
‫שלום.‬
‫ברוכה הבאה למלונית פאלמ'ס.‬
‫כמה לילות תרצי להישאר איתנו?‬
‫כל הלילות.‬
‫זו המלונית שלי.‬
‫תושב פלורידה יצא לצוד פיתונים‬ ‫באוורגליידס אתמול,‬
‫אך הצייד נהפך לניצוד.‬
‫מרשות ההגנה על חיות הבר נמסר‬ ‫שהוא נהרג בידי נחש באורך 5.5 מטרים‬
‫שנחנק למוות כשניסה לבלוע את האיש.‬
‫הרשויות טוענות כי מתקפות של נחשי פיתון‬ ‫על בני אדם הן דבר נדיר,‬
‫אך הם נוהגים לטרוף אליגטורים.‬
‫ייתכן שהנחש התבלבל‬ ‫בגלל מגפי עור האליגטור החדשים של האיש.‬
‫רק רציתי מגפיים מעור אליגטור וסירת ביצות.‬
‫עכשיו בחיים לא יהיו לי מגפי אליגטור וסירה!‬
‫אחרי ההפסקה, צ'יפ דבונס יגיש לנו‬ ‫את החלק הרביעי של הדוח המיוחד שלו...‬
‫איפה הזהב שלי?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫באז מת.‬
‫איך?‬
‫בזמן שיצא לצוד נחשים.‬
‫הוא נעל מגפיים חדשים מעור אליגטור‬ ‫והיתה לו סירת ביצות חדשה.‬
‫בדיוק הדברים שאמר שיקנה בזהב‬
‫כשיקבל אותו.‬
‫והוא קיבל אותו. כשאתה גנבת אותו.‬
‫איך יכולתי?‬
‫הייתי כלוא כאן.‬
‫עשית את זה לילה קודם.‬
‫בלילה שדאץ' התפוצץ.‬
‫מה זה?‬ ‫-הסירה שלי.‬
‫אתם שניכם מתחת לזרקור, וזה רע לכולנו.‬
‫עלו לסירה ושוטו לאנשהו.‬ ‫אני מבטיח לכם שתקבלו את החלק שלכם.‬
‫אני לא חוזרת למלונית ההיא.‬
‫את יכולה להישאר אצלי בבית.‬ ‫אלך לישון אצל ריי-ריי.‬
‫שלושתכם נעזרתם בציוד‬ ‫כדי להציף את המשאית ולהוציא את הזהב.‬
‫אחר כך הטבעתם שוב את המשאית‬ ‫והחזרתם את הציוד לטנדר של ריי-ריי.‬
‫לא שמתי לב לזה שהציוד היה עדיין רטוב.‬
‫"האם טעות היא לרצות בזהב‬ ‫שיעניק לך חיים טובים יותר?"‬
‫מה?‬
‫"רכבת המשא". אתה בטח לא זוכר.‬
‫ברברה סטנוויק.‬
‫ברברה סטנוויק?‬
‫כן, איך אהבתי אותה.‬
‫דלי קצת מזכירה לי אותה.‬
‫אתה יודע, אני...‬
‫חשבתי, באמת חשבתי ככה, וזאת אשמתי...‬
‫אבל לרגע אחד שם בתא, בלילה, חשבתי‬
‫שבאמת אכפת לך ממני יותר מאשר מהזהב.‬
‫אבל כשאמרת את זה,‬ ‫זה היה כבר אחרי שגנבת אותו.‬
‫לא ממך.‬
‫ממנה.‬
‫לא סמכתי עליה.‬
‫ניסיתי לומר לך, אבל לא היית מוכן לשמוע.‬
‫אז נתתי לכם לחשוב שהמשאית ריקה,‬
‫כדי שהיא תעזוב עם החבר האידיוט שלה.‬
‫באז וריי-ריי התכוונו לקחת את החלק שלהם‬ ‫ולהחביא את החלק שלנו. אוקיי?‬
‫עד שדלי והחבר שלה היו עוזבים.‬
‫אבל אז ריי-ריי נהרג, ואותי כלאו כאן.‬
‫אלא אם כן אתה חושב‬ ‫שגם זה היה חלק מהתוכנית.‬
‫ברור. לגמרי.‬
‫אני יכול לראות אותך נשאר פה תקופה‬ ‫בשביל מאה מיליון דולר.‬
‫אני רוצה לראות את הנכדה שלי גדלה, אז לא.‬
‫אתה פשוט לא יכול אחרת, הא?‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫על השקרים. תגיד לי את האמת,‬ ‫פעם אחת בחיים שלי.‬
‫רק פעם אחת.‬
‫לא התכוונת לספר לי על הזהב, נכון?‬
‫בסדר.‬
‫לא התכוונתי לספר לך.‬
‫בבקשה.‬
‫למה לא?‬
‫כי היית עוזב.‬
‫אוקיי?‬
‫אבל אתה כאן עכשיו...‬
‫ואני אשתחרר בקרוב.‬
‫אתה לא תשתחרר בקרוב.‬ ‫ואני לא אהיה כאן כשתשתחרר.‬
‫איפה תהיה?‬
‫אייריס עזבה.‬
‫דלי עזבה.‬
‫ואתה בדיוק כאן, במקום שבו התחלת.‬
‫- ד'-ו' -‬ ‫- מ'-ו' -‬
‫בשום מקום.‬
‫ממש קיוויתי שזה יצליח עם אייריס.‬
‫דלי הזאת...‬
‫כשהיית איתה, זה הבליט את הדמיון שלך לי.‬
‫בתור אבא, קיוויתי למשהו יותר טוב.‬
‫אבל נראה לי שבסופו של דבר‬ ‫אנחנו בדיוק אותו הדבר.‬
‫בכמה דברים, כן.‬
‫ההבדל הוא...‬
‫שאחד מאיתנו יכול עדיין לצאת מכאן.‬
‫דיברת עם אבא?‬
‫מתאים לו כתום.‬
‫- הבר של סאני -‬
‫רום וקולה?‬
‫רוצה גם? נותנים לי בחינם.‬ ‫המקום הזה שייך לאחי.‬
‫לא, הוא רק המנהל.‬
‫אופס, אני מקווה שלא יפטרו אותו בגללי.‬ ‫אין לו כישורים לעשות שום דבר אחר.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני עדיין עונדת את הטבעת. נראה מה יהיה.‬
‫מה איתך?‬
‫הפסדתי את כל מה שהיה חשוב לי בחיים.‬
‫אני תקוע כאן, בפלורידה.‬
‫אני גר בחדר האורחים,‬ ‫מעל הבר של עבריין מורשע.‬
‫אז הכול זהב.‬
‫נו, באמת.‬
‫לא הפסדת הכול.‬
‫יש לך עדיין גרושה שכועסת עליך.‬
‫יש לי גם אחות שאני חייב לה אלף התנצלויות.‬
‫אל תתחיל עכשיו.‬ ‫זו רשימה ארוכה ואין לי זמן להישאר.‬
‫אני מצטער בקשר לדיקון.‬
‫זה היה צריך לקרות.‬
‫אני כמעט אסירת תודה. לא לך.‬
‫אסירת תודה על כך שאמרתי את האמת, סוף סוף.‬
‫מה עם הבחורה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫היא נעלמה.‬
‫אף אחד לא נעלם בימינו.‬
‫כולנו נקודה כחולה מהבהבת על מסך של מישהו.‬
‫טוב, אני חייבת לזוז.‬
‫אני צריכה ללכת למכבסה.‬
‫טוב.‬
‫ביי.‬
‫- איתור -‬
‫- ולנטיין -‬
‫- קו אורך -‬ ‫- קו רוחב -‬
‫הג'י-פי-אס המזוין, נכון?‬
‫אז תגיד, מייק, באת הנה בשבילי...‬
‫או בשביל הזהב?‬
‫תרגום כתוביות: שירי פינקמן‬