‎N-ai cum să vii în Atlantic City ‎și să nu joci măcar o dată.
‎Pot, fiindcă n-am venit să joc,
‎am venit să văd Cirque du Soleil, ‎care-ți place mult.
‎Tipa cu plasa elastică a fost faină, ‎restul, cam sinistru.
‎Haide! Vino încoace.
‎Un singur joc. De distracție. ‎Să zici c-ai jucat.
‎De unde-l ai?
‎- Aruncă-l exact aici. ‎- Da.
‎- Un singur joc. ‎- Da.
‎- Aici? Bine. ‎- Gata? Da.
‎- Da? ‎- Bine, dă-i. Haide!
‎Haide! Așa.
‎Așa.
‎Of, nu!
‎- Iubi, ai pierdut. ‎- E distractiv.
‎- Nu, ia-l pe-ăsta. ‎- Știi ce mai e distractiv?
‎Ce?
‎Ce-ar fi să vii în cameră, să-ți arăt?
‎Bine.
‎- Da? Hai! ‎- Bine.
‎Haide, Mike!
‎Mike!
‎Doamnă, ridicați-vă spătarul, vă rog.
‎Vă mulțumesc.
‎Doamnelor și domnilor, începem acum ‎coborârea în zona Orlando.
‎- Buzz! ‎- Da.
‎Mă ocup.
‎Am primit un SMS. ‎Cronometrul pornește acum.
‎Camionul ar trebui ‎să fie amarat într-un minut,
‎apoi, la semnalul meu, poți să-l ridici.
‎Anunță-mă. Ai o oră.
‎Ar trebui să fie destul.
‎Poate rămâne destul ‎cât să luăm și Porsche-ul ăla.
‎Se pronunță „Porsche”.
‎- Mulți americani pronunță greșit. ‎- Mereu mi-am dorit unul.
‎Imediat cum avem aurul, ‎poate-mi cumpăr unul.
‎Aurul.
‎Ce?
‎Asta e în camion?
‎- Aur? ‎- Nu.
‎Vorbeam prostii.
‎Am obiceiul.
‎Dintr-odată, mia mea de dolari ‎nu mai pare atât de mult.
‎Ce faci?
‎Nu-i nimic. Da, nu-mi pasă.
‎Tot fuge.
‎Da, cum am zis, mi-e indiferent. Eu...
‎Suferă de demență.
‎Lumea zice să-l internez undeva,
‎dar nu pot, fiindcă e tata, așa că...
‎Așa că-l iau să lucreze cu mine, dar fuge
‎și nu-și dă seama unde e.
‎Așa, măcar ajung ‎să petrec ceva timp cu el, știi?
‎Ceea ce e plăcut.
‎Urcă-te în macaraua aia!
‎- Vorbesc serios. Hai! ‎- A, da.
‎Imediat după ce-mi negociem plata.
‎Am zis, urcă-te!
‎Nu mă sperii.
‎Adu-ți, naibii, șeful aici, să negociem.
‎Până nu sun la poli...
‎S-a auzit un foc de armă?
‎Fir-ar să fie, Buzz!
‎Nu.
‎Scuze, unde e toaleta?
‎Da, cea pentru femei s-a defectat, ‎dar cea pentru bărbați e acolo.
‎Scuze, șefu'. Voia să sune la poliție.
‎- Nu-i nimic. ‎- Nu e?
‎- Nu-i nimic. ‎- Ba e.
‎Îmi doream cizme noi și un hidroglisor.
‎Acum n-o să mai am cizme și hidroglisor.
‎- Nu vrei să taci? ‎- Hei!
‎Te grăbeai. Voiai să fii la cârmă.
‎Nu voiai să mă asculți ‎și uite unde dracu' am ajuns!
‎- Macaragiul? ‎- Da. Fostul.
‎Păi, asta e o problemă.
‎- Nu știm să manevrăm macaraua. ‎- Nu e o problemă.
‎Ba e o problemă.
‎Un om a murit. ‎De asta trebuie să ne ocupăm.
‎Măcar a dispărut cadavrul.
‎Of, fir-ar!
‎Ce mai serie de delicte!
‎Vrei să-l duc în locul ăla?
‎Care loc? Ai un loc?
‎Nu e niciun loc.
‎Prea departe. Nu vreau să cari un cadavru.
‎Pot să mă scufund ‎și să-l bag în portbagajul Porsche-ului.
‎- Ce? ‎- Așa se zice.
‎Bună idee! Peste câteva zile, ‎toarnă beton peste el.
‎Detest să renunț la mașină, ‎dar mă simt un pic răspunzător.
‎Un pic?
‎Du camionul la tipul ăla și fă treaba.
‎Ce? Ai un tip și o treabă, ‎dar n-ai un loc?
‎Știți ceva? Faceți-o! ‎Mă duc să aduc chestii de curățat.
‎Și ce-o să faci? Cumperi cârpe?
‎Mă înveți tu cum să fac?
‎Futu-i!
‎MIKE ‎ÎNTÂRZIE-L PE PAZNIC
‎Hai!
‎DELLY ‎DE CE?
‎De ce?
‎Ești bine acolo?
‎Da, doar mă rog... pentru îndrumare.
‎Alo?
‎Sună-mă mai târziu. Mă uit la serial.
‎Dă-i o pauză.
‎Televizorul meu n-are pauză.
‎Ba da, are.
‎Mai am ceva să-ți dau să cauți.
‎M-am retras.
‎Știi ce înseamnă?
‎Că nu înghit povești de rahat ‎despre camioane galbene.
‎Da. Îmi pare rău.
‎Nu totul e important, ‎dar tu și tata vă știți de mult.
‎Îl iubeam mult pe omul ăla.
‎Știu.
‎Dar tu nu ești omul ăla.
‎Jur pe Dumnezeu ‎că nu te mai deranjez niciodată.
‎Ce trebuie să fac?
‎Să-l găsești pe Mike Valentine.
‎- ‎Care ce a făcut, mai precis? ‎- Nu-mi răspunde la telefon.
‎Poate încearcă să-și vadă serialul.
‎Află doar ce învârtește prin Florida! ‎Tu ești deja acolo.
‎Nu te mișca!
‎N-am vrut să te trezesc.
‎Împrumut lucruri ca să curăț ceva vărsat.
‎O să faci și mai rău. Pleacă!
‎Vin eu în camera ta. Du-te!
‎Dar nu e în camera mea.
‎Fir-ar să fie!
‎De când te-am văzut, ‎am știut c-o să fii o belea.
‎Nu e beleaua ta.
‎- E a mea, mă ocup de ea... ‎- Și-mi folosești lucrurile?
‎O să le lași polițiștilor ceva ‎care să-i aducă aici.
‎Ba nu. Eu fac curat.
‎E treaba mea.
‎Așadar...
‎cât îmi dai să-ți fac curat?
‎Acoperă picioarele!
‎- Rahat! ‎- Crimă evidentă.
‎Nu vă mișcați! Nu vă mișcați, naibii!
‎Echipajele verifică starea de sănătate,
‎posibil ultraj persoană în vârstă ‎la Biserica Apocalipsei.
‎Procedați cu prudență, ‎locul este la marginea gropii.
‎Futu-i! Delly.
‎Bună!
‎Ce se-ntâmplă acolo?
‎Fătuca a sunat la 911 ‎ca un cetățean implicat.
‎Acum, polițaii sunt la biserică.
‎Și nu pe capul nostru.
‎Isteață mișcare!
‎Ești bine?
‎Da.
‎Cine naiba e asta, Mike?
‎E femeie de serviciu. Face curat.
‎Bine? Plătește-o în numerar.
‎Cine e ăla?
‎Un pedofil.
‎- Stai! E cumva...? ‎- Ce?
‎- Nu știu, o bucățică din...? ‎- O, Doamne! Nu.
‎Am vorbit cu sora mea. ‎Vrea să vină cu câinele.
‎VĂ RUGĂM, NU HRĂNIȚI PĂSĂRILE
‎Dar n-am chef ‎să mi se pișe iar prin toată casa.
‎Ce să-i spun?
‎Andy?
‎Hei!
‎Iartă-mă.
‎- Unde zici că se pișă soră-ta? ‎- Îmi vine să-ți fac vânt în ocean.
‎Iartă-mă.
‎Sunt obosit. M-am culcat iar târziu, ‎cu cazul ăsta care mă obsedează.
‎Știu că Mike Valentine a fost acolo,
‎iar Sonny mă minte, ‎ca și cum ar vrea să-l acopere.
‎Doar n-o să te iei de Sonny!
‎Nu mai bine ne bucurăm de ziua ta liberă?
‎Ia stai!
‎Crezi că n-o să mă pun cu Sonny Valentine?
‎A, nu.
‎Doar că... nu asta a fost înțelegerea.
‎Nu există nicio înțelegere.
‎E o conștientizare a așteptărilor ‎despre cum vor sta lucrurile.
‎Bun, asta e însăși ‎definiția „înțelegerii”, dar, fie.
‎Când m-a angajat, știa că sunt cinstit.
‎Zicea că asta îi place la mine
‎și nu m-a pus niciodată în postura asta.
‎Se purta ca și cum aș fi fost fiul lui. ‎Aproape.
‎Acum, uite că vorbește cu mine ‎de parc-aș fi un polițai nemernic.
‎Se gândește numai la el.
‎Ar trebui să mă trateze ca pe un fiu.
‎L-ai cunoscut pe fiul lui.
‎Se pare că așa te tratează.
‎Numai două zile până când va fi umplută ‎marea groapă din Longwood,
‎iar la ora 17:00...
‎Tată?
‎Vine ploaia.
‎Marty Chet vă dă ‎toate informațiile în continuare.
‎O minune nou-nouță străbate țara și e...
‎Mike, bună! Sunt Kaitlin Fox.
‎Nu mai e nevoie să mă suni ‎pentru treaba cu ambulanța.
‎Am sunat la Ministerul Transporturilor, ‎unde nu lucrezi.
‎Așa că am acum o cu totul altă poveste, ‎iar aceea ești tu.
‎La revedere!
‎Aia nu era dra Larson, ‎profa mea de istorie dintr-a zecea?
‎Ba da, o să gătim diseară câțiva homari.
‎Nu, n-o să gătești niciun homar. ‎Avem cealaltă treabă.
‎Nu diseară. Groapa o să fie umplută ‎abia peste vreo două zile.
‎Nu, tată! Nu-mi pasă. Vreau treaba făcută.
‎Hai să te întreb ceva.
‎Când erai polițist, ieșeai primul pe ușă.
‎De obicei. Da.
‎- Ai omorât vreodată pe cineva? ‎- Nu.
‎S-a întâmplat acum.
‎Ăla a scos arma, nu eu.
‎A fost planul tău. Așa că, ‎ce-ar fi să te ridici de la masă
‎și să mă lași să joc o mână?
‎Pot să vorbesc?
‎- Sigur. ‎- E bine așa?
‎- O, da. ‎- Bun.
‎Acum, macaragiul nu e mort.
‎E dispărut.
‎Poliția n-o să-l caute timp de 48 de ore, ‎adică până mâine seară,
‎de-aia trebuie ‎să plecăm de-acolo astă-seară.
‎Te-ai prins?
‎Perne de aer.
‎- Perne de aer? ‎- Ca ale scafandrilor salvatori.
‎Facem camionul să plutească.
‎Îl ducem până la biserică,
‎unde nu e pază acum, grație iubitei tale.
‎Îl descărcăm, ‎îl ducem înapoi, îl scufundăm la loc.
‎Cum îți sună, ca plan?
‎- Nu e iubita mea. ‎- În afară de asta.
‎Da, bine.
‎Sunt plute pe barca lui Gil. ‎Dă-mi-l pe Ray-Ray cu camionul lui.
‎- Îl ducem la biserică. ‎- A cui barcă?
‎A lui Gil Franco. ‎Tipul care a murit pentru aurul ăsta.
‎Dacă tu crezi că el a fost primul ‎care a murit pentru aurul ăsta,
‎dra Larson nu te-a învățat ‎prea multă istorie.
‎Iată!
‎Ieri am dat lovitura la talcioc.
‎Doamna cu tablourile ‎îl avea pe ăsta așezat acolo.
‎Pariez că era o stea de cinema.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Poftim. ‎- Mersi.
‎- Unde ai fost? ‎- La tata.
‎Să facem un nou plan.
‎Nu crezi că trebuia să fiu și eu?
‎Păi, dormeai.
‎Da, dar obișnuiesc să mă și trezesc.
‎Ai fost acolo cu spiritul, crede-mă.
‎M-ar fi scos în două secunde.
‎Nu-i aminti cât de mult ‎n-are nevoie de mine.
‎N-are nevoie nici de mine, așa că...
‎- Da, dar pe tine te vrea. ‎- Ce?
‎Îi place să lucreze cu tine. ‎Îmi dau seama.
‎Mi-ar plăcea și mie ‎dacă n-am mai omorî oameni.
‎Da.
‎Partea asta n-a ieșit grozav.
‎Nu, n-a ieșit.
‎A murit un om, Delly.
‎A murit un om pentru ce vrem noi.
‎De fapt, a murit pentru ce voia el. ‎Dar, da.
‎Încă o zi și-am plecat de-aici, da?
‎Încă o zi.
‎Faceți jocurile!
‎Nouă.
‎Puneți miza.
‎- Gata, jocurile sunt făcute. ‎- Mike!
‎Ce-ai căutat să te dai jos din pat?
‎Ce-am...? E ora 3:00 dimineața.
‎- Ce faci? ‎- Sunt treaz.
‎- Asta văd și eu. ‎- Sunt treaz, adică alert.
‎De ce nu vii înapoi în cameră?
‎- Vin imediat. Promit. ‎- Șapte.
‎Futu-i! Bun. Nu-i nimic.
‎Mike, era vorba ‎că mergem să ne simțim bine.
‎- Ne simțim. ‎- Unul din noi, nu.
‎Doar câteva minute.
‎Nu vreau să fiu persoana
‎nevoită să coboare ‎să te târască afară din cazinou.
‎Atunci, nu fi!
‎Bine? Doar un singur joc. Ți-am zis.
‎Bun-venit la Palm's, prietene!
‎- Vrei cazare? ‎- Nu.
‎Caut un prieten.
‎Pe Mike Valentine.
‎Da. Camera doi.
‎- Vrei să...? Da? ‎- Nu mai e.
‎- A plecat. ‎- Când a plecat?
‎Când erai la magazin.
‎Da.
‎Am uitat că mi-ai spus. A plecat.
‎S-a dus.
‎A zis unde se duce?
‎- Nu. ‎- Nu?
‎Nu.
‎Bine.
‎Mulțumesc.
‎De ce mințim?
‎Pentru că prietenul lui Mike Valentine ‎nu e prietenul nostru.
‎Bună!
‎Iris!
‎Ți-am adus ciocolatele preferate ‎din Philly.
‎Patsy, de ce-a venit Mike aici?
‎Cu treabă. Tu?
‎La fel. A zis ce fel de treabă?
‎Nu. Dar tu ce fel de treabă ai?
‎Investighez ceva probleme din Philly.
‎Mă tem să nu le fi adus aici Mike ‎sau să fie pe urma lor.
‎Spune-mi adevărul. E în pericol?
‎Nu știu încă.
‎Dar cei pentru care lucrează...
‎Victima crimei mele a fost găsită ‎ciopârțită cu drujba.
‎Rănile nu erau post-mortem. ‎Știi ce înseamnă?
‎Da, l-au tăiat de viu.
‎Așa că te rog, dacă poți să-mi spui ‎unde-l găsesc pe Mike...
‎până nu pățește ceva.
‎El nu știe că ești în Florida.
‎Am vrut să vorbesc întâi cu tine.
‎Ca una care ține la el sau ca polițistă?
‎Ca ambele, Patsy. ‎Pot să fiu și una și alta.
‎Ei bine, eu nu pot.
‎Zău așa, Patsy!
‎Mi-a făcut plăcere să te văd, Iris.
‎Serios.
‎Și mersi mult pentru ciocolate.
‎Bună!
‎Scuze.
‎Iartă-mă pentru deranj. Caut un prieten.
‎A, un prieten.
‎Pe Mike Valentine.
‎Nu, îmi pare rău.
‎Cred că trebuia să întreb la recepție.
‎Bine. Sper să-ți găsești prietenul.
‎Pot să folosesc toaleta?
‎Ce?
‎Chestii de om bătrân, prostata,
‎ca în reclama cu ăla care pierde ‎spectacolul nepotului, că face pipi pe el.
‎Reclamele astea chiar sunt exacte.
‎Da, bine.
‎Sigur.
‎Mi-ai salvat viața.
‎Să-i zici soțului tău: „Nu îmbătrâni!”
‎Poftim?
‎I-am văzut sculele de bărbierit.
‎Am dedus.
‎Dar n-ai verighetă, așa că...
‎A, da, am scos-o ca să înot.
‎Excelentă idee!
‎- Să ai o zi bună! ‎- Mersi, la fel.
‎Mami!
‎Îmi pare rău.
‎Nu-i nimic.
‎Se pare că-ți trebuie mai mult decât nouă.
‎Eu nu sunt așa.
‎Voiam să fac un lucru bun ‎pentru copiii mei.
‎Soția zice că muncesc tot timpul ‎și nu-mi văd copiii
‎și n-o să știu când cresc. ‎Asta m-a întristat.
‎Așa că mi-am luat liber, ‎fiindcă are dreptate,
‎timpul nu-l mai iei înapoi.
‎Tata era mereu plecat, ‎dar el vindea mașini de scris.
‎Nu numai mașini de scris... Nu contează.
‎Am venit la Disney World.
‎Știi cât e de scump?
‎Tot ce bei e în cești de colecție
‎și nu ești obligat să le iei, ‎dar firește că le iei.
‎Dar nu-i nimic. Copiii mei ‎își vor aminti toată viața de asta.
‎Poate nu pentru ce ar trebui.
‎Doar încercam să fiu un tată bun.
‎Serios, e în regulă.
‎Dar acum trebuie să pleci.
‎Mulțumesc, doamnă.
‎Doamnă!
‎Aveți niște mărunt?
‎SĂPUN, ÎNĂLBITOR, BALSAM
‎Fir-ar al naibii!
‎Hei, Patsy, care-i treaba?
‎Poate vrei să afli ‎că a venit fosta ta soție.
‎A zis de ce?
‎Pentru tine.
‎Înțeleg.
‎O să vin acolo. Bine? Pa!
‎- ‎Bună! Unde ești? ‎- Iris e în oraș.
‎Nu știu unde o fi acum, ‎dar tocmai l-am lăsat pe Ray-Ray la barcă.
‎Ia-l de acolo. ‎Eu trebuie să mă duc la Patsy.
‎Cât de greu e să găsești un tip?
‎Ți-am spus chiar și unde e.
‎Chiar trebuie să vin acolo ‎și să-mi fac treaba singur?
‎N-ai decât, băiete.
‎Sunt 38 de grade aici.
‎Eu am plecat acasă.
‎Și niciodată, în veci, ‎să nu mai joci cartea tatălui!
‎Norocul tău că nu poate vedea ‎ce dezamăgire ești.
‎Stai în casa lui.
‎Ai moștenit tot ce-a construit el. Dar...
‎pe mine nu m-ai moștenit.
‎Tipul ăsta, cam cum arată?
‎Ca un polițai.
‎Nu știu. Atrăgător.
‎E de undeva. ‎Nu știu de unde, dar nu de-aici.
‎Asta nu se numește rasism.
‎E doar o... E o realitate.
‎Tacă-ți gura!
‎BIROUL CĂPITANULUI
‎Scuze. Detectiv Padereau. Bună!
‎Pot să te întreb ceva?
‎Nu. Ce, te-a chemat ăla? ‎Am scăpat de plantele alea.
‎- De majoritatea. ‎- Stai!
‎Întrebam de camerele de supraveghere ‎și cum aș putea vedea filmările.
‎Nu știu. Unchiul știe, ‎dar îi salvează degetul de la picior.
‎Poftim?
‎Are diabet.
‎Ce-ar fi să-l suni ‎și să-l pui să te ghideze?
‎Ce ți-a spus, mai precis?
‎Nimic. Știi cum sunt polițaii.
‎Vrei o ciocolată?
‎Da.
‎M-am rugat să te întorci, să știi.
‎Când?
‎Când aveam 12 ani și tu ai plecat.
‎A durat până să primesc răspuns, ‎dar iată-te aici.
‎Aș face orice să te țin aici.
‎- Știu. ‎- Dar, dacă-mi pui familia în pericol,
‎- ...se schimbă... ‎- N-aș face asta.
‎De ce l-ai căutat pe Deacon la serviciu?
‎Nu e legat de cealaltă chestie.
‎Cealaltă fiind moarta?
‎Da. I-ai zis ceva lui Iris despre ea?
‎Nu, Michael, ‎fiindcă nu știu nimic, nu-i așa?
‎Nu te-am pus în pericol, Patsy.
‎Tot ce-am cerut a fost să aflu ‎dacă paramedicul mai scapă sau nu.
‎Atât.
‎Și nu scapă, ‎dar maică-sa ezită să-l decupleze.
‎- Cât de tare ezită? ‎- E de neclintit.
‎Sper să se răzgândească.
‎Omul ăsta vrea ‎să fie pedepsit cineva pentru moartă.
‎Dacă nu paramedicul, atunci eu.
‎Păi, nu vrem așa ceva.
‎O să vorbesc cu mama lui, Michael.
‎Mersi.
‎Hei! O să fie...
‎- Patsy, totul o să fie bine. ‎- În regulă.
‎Promit.
‎Situația e sub control.
‎Bine.
‎PRIMĂRIA ORLANDO ‎SEDIUL POLIȚIEI
‎Cine ți-e cumpărătorul?
‎Numele și locul, sau te cazezi aici. ‎Imediat!
‎Meghan, aici erai! ‎Am nevoie de un serviciu rapid.
‎- Scuze. ‎- Ce naiba?
‎E în regulă.
‎Prietene din facultate.
‎Kappa pentru totdeauna.
‎Kaitlin, sunt prinsă cu ceva.
‎Vreau să verifici un număr de telefon.
‎E din Philadelphia ‎și încerc să depistez posesorul.
‎Tu ești tipa de la TV.
‎Recunosc.
‎Kaitlin Fox. Bună!
‎Oricum, uite numărul.
‎Numele e Mike Valentine.
‎Ești cea mai tare.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Ray-Ray aduce plutele la biserică.
‎Buzz aduce camionul.
‎Dacă vrei să terminăm astă-seară, ‎ai face bine să vii acum.
‎Vin.
‎Imediat cum scap ‎de mașina care mă filează.
‎Cine e?
‎Nu știu. Un moș într-un Buick.
‎Corespunde cu jumătate ‎din populația Floridei.
‎Doar identifică-i plăcuța.
‎Bine?
‎Andy.
‎Bună, vreau să verifici un număr.
‎Pennsylvania D-2-P-4-H-7-8.
‎Drept să spun, nu pot.
‎Cum adică, nu poți?
‎Nu era Mike în schița ‎pe care ți-am arătat-o, șefule?
‎Of, Andy. Fir-ar al naibii! Zău așa!
‎E important.
‎Da sau nu?
‎Nu.
‎Atunci, bănuiesc că nu zic că nu pot. ‎Zic că nu vreau.
‎- Salut! ‎- Salut! Ai scăpat de filaj?
‎- Da. Ai idee cine o fi? ‎- Îl cheamă Dutch.
‎Lucra pentru tatăl lui Moss. S-a retras.
‎E cel chemat de Moss ‎să cerceteze povestea lui Gil Franco.
‎- Lucra pentru el, în ce fel? ‎- În felul în care a sfârșit Gil.
‎- Cum l-ai descoperit? ‎- A venit în camera de motel.
‎Ce? Te-a recunoscut?
‎Nu s-a dat de gol, ‎dar știa că sunt cu cineva.
‎Ți-a văzut lucrurile la baie.
‎- L-ai lăsat la baie? ‎- Trebuia să se pișe. Părea urgent.
‎- Prostata. Se întâmplă. ‎- Futu-i! Moss îți cercetează povestea.
‎- O să fie bine. ‎- Deja nu mai e.
‎Dacă a vrut să mori, ai fi murit. ‎Clar că ăla pe mine mă caută.
‎- Iar acum te-a găsit. ‎- Făcând nimic notabil.
‎Plus că nici nu mă căuta până când...
‎- Ai fost acasă la Patsy. ‎- Știe unde stă.
‎- Acum îți faci griji. ‎- Nu, stai!
‎El știe unde am fost. ‎Nu că era casa lui Patsy.
‎- Pe cine suni? ‎- Pe Ray-Ray.
‎- Nu vreau să facă nimic. ‎- Eu, da.
‎- Pot să mai dreg ceva pentru tine? ‎- Calmați-vă!
‎Îi torn lui Dutch ‎aceeași poveste ca lui Moss,
‎el raportează că totul e bine ‎și câștigăm timp. Calmați-vă!
‎Avem o problemă.
‎N-am putut să las ‎chestiile recuperate la biserică.
‎Au instalat camere de supraveghere ‎în locul paznicului arestat.
‎Doamne! Dă-mi ceva scule. Mă ocup eu.
‎- Ce-i asta? ‎- Barca mea.
‎Focul e pe voi doi, ‎ceea ce e rău pentru noi toți.
‎Mergeți pe barcă, duceți-vă undeva. ‎Jur că vă veți lua partea.
‎- Juri? ‎- Da.
‎Jurământul lui Sonny Valentine ‎face mai mult și decât aurul.
‎- Încerc să te ajut. ‎- Chiar?
‎Pare exact la fel ‎ca atunci când nu încerci.
‎- Las-o baltă! ‎- Hei! Du-te-n mă-ta!
‎Of, Doamne!
‎- Să nu dea dracu' să faci copii! ‎- Crede-mă, nu fac.
‎- Trebuie să plecăm. ‎- Plecăm. Încă o zi.
‎Nu. Acum, Mike. ‎Moss și-a activat asasinul.
‎- Știu, dar aproape suntem gata. ‎- Uită-te la mine!
‎M-ai mai văzut așa? ‎Ăștia sunt oameni al naibii de serioși.
‎Chiar dacă Dutch nu mă recunoaște,
‎poate-i spune lui Moss ‎că aveai o fată în cameră
‎și îi dă descrierea,
‎care ar fi aceeași ‎pentru identificarea cadavrului meu.
‎Ce vrei să faci? Să renunți?
‎Zi! Asta vrei?
‎Nu, zic să mergem pe mâna tatălui tău.
‎Da. Știu c-o să ne-o tragă parțial,
‎dar încă ne rămâne ‎mai mult decât ne trebuie.
‎Eu zic că ai avut dreptate.
‎Să facem ce mi-ai zis. ‎Să luăm barca și să plecăm.
‎Nu plec nicăieri.
‎Dacă plecăm acum, tata ia tot
‎și n-am cum să permit asta.
‎Nu plec de două ori.
‎Nu fără să știu ce mă așteaptă.
‎O să mă întorc.
‎Sper să fii aici.
‎O să fiu.
‎Într-o serie de pachete mici ‎răspândite prin tot orașul.
‎Mike e cam înfierbântat.
‎Uite ce-ai stârnit, aș zice!
‎A, nu. Oricare ar fi focul, ‎nu l-am aprins eu.
‎Nu. Tu doar l-ai ațâțat.
‎Frumos.
‎E o poveste despre tine ‎în care sunt privilegiată să mă aflu.
‎Hei, las-o ușor!
‎Trebuie să ai capul limpede diseară.
‎Scuze, pentru ce?
‎Întrucât voi doi m-ați cam marginalizat ‎în povestea asta,
‎nu sunt convinsă că mai rămân.
‎Ba o să rămâi.
‎Adori dramatismul.
‎Nici n-am unde să stau, dacă rămân.
‎Nu mă mai întorc în motelul ăla.
‎Poți să stai la mine. Dorm eu cu Ray-Ray.
‎Mulțumesc.
‎Știi, și povestea cu Bonnie și Clyde ‎a fost una de dragoste.
‎Știi cum s-a sfârșit.
‎Hei!
‎Vești bune.
‎M-am hotărât să nu te omor.
‎Ai scăpat de o povară. Eu?
‎Eu încă sunt în cumpănă.
‎Tu trebuie că ești Dutch.
‎De ce trebuie?
‎Ești omul din Florida al lui Moss.
‎Te-a trimis să mă verifici?
‎Să vezi ce fac?
‎Uite...
‎Ceea ce fac ‎e exact ce i-am zis lui Moss că fac.
‎Dar știi că stă prost cu încrederea.
‎Ce i-ai zis lui Moss că faci? ‎Ca să fiu pe aceeași lungime de undă.
‎Obțin probe video ‎despre tipul care i-a ucis iubita.
‎- Într-o biserică? ‎- Da.
‎Aici, la barul ăla.
‎Bungalow-ul în care a ucis-o.
‎Peste tot unde au fost.
‎De ce nu-i dai lui Moss ce ai ‎când obții asta?
‎- De ce să-l alarmezi? ‎- Ai lucrat pentru tatăl lui, este?
‎- Treizeci și cinci de ani. ‎- Deci, îl cunoști pe Moss?
‎Îl consideri o persoană ‎răbdătoare și rațională?
‎Îl consider...
‎- ...un imbecil afurisit. ‎- Vezi că știi?
‎Dacă-i dau doar o parte a poveștii, ‎face ca dracu' și strică tot,
‎așa că mai am nevoie de o zi.
‎El primește ce vrea. Eu primesc ce vreau.
‎Iar tu poți primi o mică gratuitate ‎dacă nu spui nimic deocamdată.
‎Cât de mică?
‎Cinci miare. Să-ți iei trabucuri mai bune.
‎Îmi plac trabucurile astea.
‎Tata din astea fuma.
‎Bun, dai 5.000 pe alea, ‎mi se rupe. Ce zici?
‎Încă cinci mi-ar aduce ‎un TV care pune pauză.
‎Ne-am înțeles.
‎- Cine e? ‎- Hai în mașina ta!
‎- Du-te naibii! ‎- Hai încoa'!
‎- Du-te naibii! Ia-ți mâna de pe mine. ‎- Du-te acolo!
‎- Futu-i! ‎- Intră acolo.
‎Fir-ar să fie, pute aici!
‎Ce să zic? Aprinde un chibrit. Stai acolo!
‎- Mișcă-te! ‎- N-o să spună nimic.
‎Am zis, dă-te din calea mea, fiindcă, ‎dacă e să aleg viața ta sau a lui Patsy,
‎cred că am mandat de la Sonny ‎pentru alegerea corectă.
‎Nu!
‎Nemernicule!
‎Futu-i!
‎Hai să vedem ce ai aici.
‎Stai!
‎Când a fost asta?
‎Azi?
‎Ăsta e. Asta e nemernicul.
‎O să-mi rupi brațul!
‎Nu.
‎Ai înnebunit?
‎Nu! Nu te las să-l omori.
‎- Știi de ce trebuie s-o fac. ‎- De ce?
‎Nu poți să faci rele fiind un om bun.
‎Iată-l iar.
‎E ziua în care m-a tras de păr.
‎Stai! Apropie.
‎O să ne mai trebuiască o zi.
‎APEL DE INTRARE ‎MOSS YANKOV
‎Subtitrarea: Adrian Deliu-Bianu