A něco nového. Do věznice v okrese Orange se dnes vloupal muž z Floridy.
Podezřelý, který byl propuštěn na kauci za vyloupení klenotnictví,
chtěl získat ze skříňky s odebranými věcmi svůj telefon,
protože obsahoval pokyny k jeho další loupeži.
- Do prdele! - Do prdele!
- Do prdele. - Utíkejte!
Sakra, sakra, sakra.
Vraťte se sakra tam!
Zalezte, hned!
Jak se máte, děvčata?
Docela to jde, díky.
Jo? Dobře.
Kde je Sonny?
Ty budeš ta holka, kterou nezavraždili.
Zatím ne.
Co si dáte?
Co dostanu za tohle?
Za to byste dostala většinu z horní poličky
a celou tuhle budovu.
Je toho víc.
Kde?
Nevím.
Možná byste mohl pomoct vy.
Váš syn říkal, že jste muž mnoha nadání.
To o mně Mike řekl?
Parafrázuju.
Neví, že tady jste.
Nevěří, že je to skutečné.
Hádám...
bourbon.
Vidíte? Už teď řešíte záhady.
Takže Mike říkal, že jsem dobrý v hledání věcí?
Jo.
- Mike řekl „nabytí“. - Tohle nabytí...
- o jaké částce mluvíme? - Devět.
Ale upřímně, osm z toho jsou nuly.
Vteřinku.
- Ahoj. - Vím, kde je ten náklaďák.
To je velmi dobrá zpráva.
Souhlasím.
Kde jsi?
Dostala jsem hlad.
Vrátím se.
Oslavíme to.
Sakra. Tohle je trapné.
Mike.
Jo.
Zdá se, že to našel.
Takže...
Kdybyste vy dva potřebovali pomoc,
teď víme, kde jeden druhého najít.
Na Mosse.
Ať... A to myslím z celého srdce. ...táhne do prdele.
- Jak těžké je zlato? - Hodně.
A jak hluboko je ten náklaďák?
No, ta propadlina je maximálně asi tak 21 metrů hluboká.
Půjčím si potápěčskou výstroj a zítra večer to zjistíme.
Jasně, ale chtěla jsem tím říct,
že se nepotápím, nezvedám těžký věci.
Lituju, jestli jsem to neměla na LinkedInu. Potřebujeme pomoc.
Jo, ale nevím, koho do toho chci zapojit, takže...
Nevím.
- Rodinu? - Ne.
Patsy už kontroluje, jestli ten řidič sanitky
potvrdí tu tvoji vraždu, takže ne.
- A co táta? - Ne.
Ne?
Promiň. Chci říct ani za nic.
Jasně. Říkals, že spolu nevycházíte,
- ale myslela jsem, že se sto miliony... - Kurva ne. Je to zločinec.
- My jsme zločinci. - Nejsme zločinci.
- Jsme zločinci. - Neděláme nic špatného.
Někdy děláš určitý věci, ale to neznamená, že tě to definuje.
- Panebože. Slyšíš to, že jo? - Je to snadný.
Jestli se o tom zlatě dozví, sebere ho. Jasný?
Jo.
Kurva ne, jasný.
Čtyřicet babek.
Boháč.
Bože.
Dobře, ale musí se dát něco udělat.
Obávám se, že z lékařského hlediska jsme už udělali vše.
Pokud jde o přání ke konci života, jako je darování orgánů,
tak to s vámi přijde probrat někdo odsud.
Moc mě to mrzí.
PATSY Záchranář je NS
PATSY Na spláchnutí. Nebude to dlouho.
MIKE Díky.
Kam jdeš?
Chci vědět, jak dlouho máme na vytažení toho náklaďáku.
To se zapojením rodiny jsem si rozmyslel.
Tátu?
Ne, švagra.
Dělá v té propadlině průzkum. Myslím, že bude dobrej na informace.
Rád mluví.
MOSS MOBIL
Kdo je to?
- Moss. - Ne. Ne. Dobře, počkej...
Ne, ne, nech mě, chci to slyšet.
Ahoj, Mossi. Zavolám ti později. Možná mám stopu na Dellina vraha.
Ztichni, ztichni. Něco se tě zeptám.
Když jsi ji našel,
měla na sobě něco?
No, jenom prostěradlo.
- Ale nic jsem neviděl... - Jako u sebe. Ježíši.
Když odešla, vzala prachy z mýho sejfu
a malý počítačový udělátko.
Jo!
Dals jí kombinaci do sejfu?
Jdi do prdele.
Je to M-O-S-S, že jo?
Měla, nebo ne?
Jen klíče a telefon.
Podívej se znovu.
Do osobních věci, nebo tak.
A zavolej mi.
Ale až po druhé hodině.
Budu testovat dodavatele jídla.
Jaké dodavatele?
Na zítřejší smuteční obřad, protože mi zavraždili přítelkyni,
z čehož jsem skleslý, protože jsem poslal blbce bez ptáka,
aby našel jejího vraha, a on udělal hovno,
z čehož jsem nasraný.
Jakou věcičku?
Netuším.
Dobře.
Vrátím se. Zůstaň tady.
DELLY Mike tvou pomoc tvrdě odmítá. Je mi líto.
Do prdele.
Ahoj, Dave. Neozval ses mi.
Jsi sjetá kávou.
Nemůže to počkat až po schůzi personálu?
Bylinkový čaj. Kofein nepiju, protože se z něj stárne.
Jak jsem psala v emailu, který jsi ignoroval, z téhle práce stárnu dost.
Ježíš byl v mém věku už mrtvý.
Pořád lepší než Orlando. Takže pokud se mám odsud dostat,
musíš mi dát investigativní novinařinu,
kterou jsem studovala na Georgijské státní.
Studovala?
Je to skutečný program. Sklapni.
Dobře. Tady je má odpověď.
„Drahá Kaitlin, děkuji za tvůj e-mail.
Investigativní novinářka bohužel nejsi,
dokud kurva něco nevyšetříš.
Do té doby čti, co se kurva objeví na čtecím zařízení.
LOL.“
Odeslat.
Kretén.
Zdravím, tady je Mike. Zanechte vzkaz.
Ahoj, Mikeu, Kaitlin Foxová.
Opět.
DELLY WESTOVÁ, 34, MILOVALA ŽIVOT; UMĚLA PAŘIT
Jo.
Vážně? Pořád mě sleduješ?
Sleduju tebe? Ne. Jen směřujeme na stejný místo.
Až na to, že ne.
- Jo, fakt kurva vtipný. - Dávej pozor při vystupování.
Bývals chytrý.
Vím to, podepisoval jsem ti žákovskou.
Ale to, co chceš udělat? To posereš.
Takže ti řeknu, co udělám. Já tu operaci povedu.
Dám ti deset procent.
Dáš mi deset procent?
Můžeme vyjednávat.
Tip od bývalého gamblera,
neblafuj, když nevíš, co máš v ruce, jasný?
Já vím, že ať je to cokoliv, bylo to dost na to, aby fingovala smrt.
Andy ji viděl.
U tebe v motelu.
Hezký nekrolog.
Je ironické, že něčí nekrolog ho může stát život.
Jestli si myslíš, že blafuju,
jsi ještě horší hráč, než jsem si myslel.
- Ne. - Ne?
Nic nemáš. Jsi spousta věcí, ale vrah nejsi.
Díky. To sis měl schovat na přání ke Dni otců.
Dostals můj e-mail?
Na té flešce je toho víc, jako Moss, jeho sestra a...
Ne, Mike tu není.
Doufám, že do zítřka.
Když vše půjde dobře, brzy se uvidíme.
Jo, já tě taky miluju.
Umřela poklidně po tragické násilné hádce
Tos jistě viděl.
Asi bys měl vědět, že alibi Mosse Yankova je mrtvé.
- Vzpomínkový obřad je zítra. - U Mosse doma.
Napadlo mě, že místo květin
tam pošleme někoho z organizovaného zločinu.
Dobrý nápad.
Ale tebe ne, protože ty už na tom případu neděláš.
- Ale díky. - Jo.
Jaký je s tím plán? Víš to?
Vím. Před pár dny jsi říkal, že nemáš tušení, co dělám.
- No, myslím, že teď už to vím. - Jsem futurista.
- Ne. Mýlil jsem se. - Podívej se tam.
Většina lidí vidí bahnitou díru v zemi plnou rozbitého betonu
a hlavu dřevorubce.
Geodeti vidí budoucnost.
Já se na to podívám a vidím krásné jezero, a ne za dlouho.
Když říkáš „zanedlouho“, jak dlouho to jako je?
Dám se do toho za čtyři dny,
až do té díry nastřelí betonovou směs, aby se uzavřela.
Čtyři dny? A co to, co je pořád ve vodě?
Všechno, co tam zůstane, bude zalitý půl metrem betonu.
Jestli potřebuješ pohřbít nějaké mrtvoly, tohle je tvoje šance.
Dám ti vědět.
Nezdá se, že by mi někdo bránil.
Normálně jsem sem vešel. Moc zabezpečený to tu nemají.
Okresní správa uhradila ploty
a tam ten kostel platí strážnýho, který to tu v noci obchází,
ale moc s tím nenaděláš.
Řekni mi o tom svým nóbl záchodu.
Cože?
Pamatuješ? Ten chlápek, co přeobjednal?
Steve Hubley, předák. Tamhle má maringotku.
Ale teď je na „obědě“.
Nevím, proč jsem to řekl tak. Je vážně na obědě.
- A co kdybych ho taky chtěl? - Proč? Stěhuješ se sem?
To je skvělý! Hraješ softbal? Jsem v lize.
Je pro Sonnyho. Překvapení. Nic mu neříkej.
Dobře. Nechal jsem se unést. Kvůli Patsy.
Chybíš jí.
Nemůžu být na Floridě, Deacone.
Co takhle večeře zítra? Se Sonnym? Kvůli Patsy.
Zítra ne, ale další večer můžu.
Ale to jsi už věděl, že?
- Jako futurista vím o každém tvém kroku. - Doufejme, že ne.
Steve? Deacon říkal, že se stavím.
Kvůli záchodu?
Pěkné vylepšení.
- Mike, že? - Jo. Jo. Mike.
Jo. Nevím, jestli ti seženu stejný, ale dej mi pár dní.
Já záchod nepotřebuju.
Potřebuju někoho ochotného pracovat hodinu nepotvrzeného přesčasu,
kdo umí s jeřábem.
Možná byste mě mohl za poplatek nasměrovat správným směrem.
Myslíš, že s jeřábem neumím?
To jsem neřekl.
Umíte?
Hodinu. Řekněme za 500 babek?
Tím ovšem myslím 700.
Tisíc.
Chci se zeptat, co mám říct,
když se mě lidi zeptají na okolnosti Delliny smrti.
Řekni pravdu.
Což je, že jsem jí dal nové BMW, kterým odjela na Floridu,
kde se stala jednou z milionů ročně tragicky zavražděných.
Jasně. Jasně.
Když jsi byl naposled u mě v kanclu, viděls tu...
Tu počítačovou věcičku?
Vždycky ji máš v sejfu.
V sejfu není,
což by mohlo napovědět, proč se ptám, jestli jsi ji neviděl.
Co na ní je?
Jen obchodní věci.
Jako záznamy o všem.
Dobře. Něco ti povím? Podívám se po tom.
- Tak jo. - Hej, hej.
Ozvala se ti moje sestra?
Řekla, že se pokusí přijít, ale že má schůzky s guvernérem.
- Určitě přijde. - Mohla říct jen „schůzky“.
Nemusela říkat „s guvernérem“.
Když přijde, nemluv o té počítačové věcičce.
- Dobře, jasný. - A posuň můj stůl!
Stůl, jo jasně. Jasně. Už ho posunuju, jasně.
- Chtěl jsem ti říct, odpočívej v pokoji. - Díky. Byla jsem tak mladá.
Je to divný, prostě je po mně.
Na druhou stranu, všechny kraviny, co jsem doteď dělala? Taky mrtvé.
To byl někdo jiný.
- Neboj. Budeš dělat nový kraviny. - Díky.
Ten hajzl.
Neuvěřitelný.
Kurva.
Kdo je to?
Ten uprostřed je táta. Ty dvě létající opice jsou bývalí policisté.
Táta viděl tvůj nekrolog
a řekl, že když ho přiberu, nepráskne tě Mossovi.
Dobře. Takže jsi ho přibral.
Ani za nic. Odmítl jsem ho.
Co...? Mikeu, cos udělal? Kurva.
Kurva.
Neřekl jsem ti tu o tom. Tak kterej z vás mě sledoval?
Důležité je, že jsme tady, abychom spojili síly.
Delly, táta Sonny.
Ray-Ray, Buzz. Tohle je Delly.
Těší mě.
Takže, aby bylo od začátku jasno,
velím tu já. Jasný? Tohle není partnerství.
Ty tomu velíš?
- Tak jsem to nemyslel. - Takže podíl?
Pět lidí, pět dílů.
Nee. Přišla jsem sem pro všechno.
- A teď dostanu kolik? 20 procent? Ne. - Jo.
Ty dva si platíš ty. Já je nepotřebuju.
Ne, synu. Není vhodná chvíle rozhodovat, kdo je a kdo není postradatelný.
Jak to vypadá s právním dopadem?
Minimální. Vniknutí a řada přečinů.
Tvrzení státu Florida, že vlastní zlato nebo poklad v něm nalezený
u soudu zatím neobstálo.
Takže je ani neokrádáme.
To vše ovšem s tím, že tam ten náklaďák vůbec je.
Bude tam.
„Bude tam.“
Je tam.
Tys ho viděl?
Rozumově jsem vydedukoval, že tam je.
Vydedukovals to svým detektivním mozkem?
Mám potápěčskou výstroj, abych to zjistil. Stačí jen...
Takže... podíl.
Není fér, abychom to rozhodli.
Měli bychom si vyslechnout, co navrhuje dáma.
Dáma navrhuje následující.
Vy dva si svoje osobní sračky vyřešte jindy
a teď vymyslíme, jak a kdy to uděláme.
Podíl bude půlka Mikeovi a půlka mně,
a vy tři vymyslete jak být šťastní
s 50 miliony na rozdělení mezi sebou, které jste ráno neměli.
Teď přestaneme s těmi ujetými, krutými výhružkami,
protože každej z nás to může všem ostatním podělat.
Jasný?
Dole je úplně nové Porsche, bez jediného škrábance, a to si zamlouvám.
Co ten náklaďák?
No jo.
Je vedle žlutého náklaďáku.
Co?
Jak Buzz věděl, že je tam zlato?
Jak to myslíš?
Zmínil se o státě Florida vymáhajícím si nároky na zlato.
Tátovi jsem o zlatu nikdy neřekl, takže...
Dobře. Co jsem měla dělat?
Jak jasněji to mám vyjádřit než „kurva ne“?
Už jsem s ním mluvila.
- Myslíš za mými zády. - Nejednala jsem za tvými zády.
I když se tomu těžko věří, mé kroky s tebou nijak nesouvisely.
Souvisí se mnou jako otec.
A říkals, že krade. Tak jsem šla za někým, kdo umí krást.
Z našeho.
Byls pryč! Musela jsem vymyslet, jak se nenechat zavraždit Mossem.
A teď se musím díky tobě podělit o svý zlato se svým zasraným otcem.
O tvoje zlato? Beze mě bys o žádným zlatě nevěděl.
Ne. Ty bys nevěděla beze mě, že je tam nějaký zlato.
- Cože? - Řekl jsem to Gilovi Francovi.
Důvěrně, na setkání.
Seru na něj. Jsem rád, že je mrtvý.
On to pak řekl Mossovi a teď jsi tu ty. Takže já, já, moje!
A dost!
- Kam jdeš? - S tebou nejedu!
Co řekneš řidiči Uberu? „Vyzvedněte mě tam u toho zlata“?
Pokud jsi řekl místnosti plné závislých gamblerů o největším pokladu na světě,
podělal sis to sám!
A věř mi, že jsem neměla v úmyslu skončit ve vašem psychodrama!
Doufám, že část těch peněz vezmeš a půjdeš se léčit,
protože já věřím víc jemu než tobě.
- To, že je zločinec, upřímně netají. - Já nejsem zločinec!
Dělám to jen proto, abych se dostal ven!
Abych byl volnej!
Kurva! To je mi jedno!
Ježíši.
Prostě jeď!
Potopíme se ve dvou týmech po dvou. Vezme nám to dvě, tři noci.
Ne. Jednu noc. Zítra.
Nebudu tu ani o minutu dýl, než je nutný.
Na místě je jeřáb. Zaplatil jsem Deaconovu kámošovi se záchodem.
Dáme řetěz kolem nápravy. Vytáhneme ho jako mečouna.
Za 45 minut jsme hotoví.
- Zapojils do toho Deacona? - Ne, to jsem neřekl.
Řekl jsem, že jsem zaplatil obsluze jeřábu.
Na chlapa, který rád pracuje sám, mluvíš se spoustou lidí.
- Kolik toho ten jeřábník ví? - Neví nic.
Výborně. Takže je jako ty.
Já tu nejsem ten špatný. To on tě chtěl nechat zabít.
Chováš se, jako by to byla nějaká filmová loupež,
a ty chceš použít své zvláštní schopnosti na ještě jeden lup.
Ty žádné zvláštní schopnosti nemáš.
Nesmíš nic nechat náhodě. Až ten náklaďák vytáhneme z vody,
jak ho dostaneme někam, kde z něj vyklidíme zboží?
- Půjčím si bratrancův odtahový vůz. - Bezva. A co ochranka?
Buzz sleduje situaci s ochrankou z kostela.
Uvědomuješ si, co dělá.
Potřebujeme vědět, jak dlouho bude strážný v kostele,
a to je naše příležitost.
Pokud to bude dlouhá příležitost, můžeme ho pohlídat, než bude hotovo.
Někdo, kdo umí lhát a podvádět?
- Kdokoliv? - Kurva.
Možná se přidám k Buzzovi a podívám se na to sama,
protože mi jeho společnost sedne líp než tahle. Hej, jdeme se projet.
Ona je...
Je to pěkná rachejtle.
Chlapovi by mohla ustřelit prsty.
JSEM KRISTUS A NA TÉTO SKÁLE SVOU CÍRKEV OPĚT POSTAVÍM
Pohni si! Plavou mi zuby!
Řekl jsem minutku, Buzzi. Bože.
Co uděláš se svým podílem?
Odejdu.
Měl bys jet do Vegas.
Přisámbohu,
nejkrásnější město na světě, bezkonkurenčně.
- Jo, byls tam? - Já? Ne.
Buzzi, nenuť mě tam vlítnout.
Koupím si nový boty.
Z aligátora.
A vznášedlo.
Na lov krajt.
Ty hajzle!
Gól!
Buzzi, krucinál.
ODTAHOVKA ORANGE KING
Už je skoro zpátky v kostele.
Intervaly jsou moc krátké.
Musíme vymyslet, jak ho tam udržet 45 minut.
„My“?
Nejspíš ty.
Jo.
Co je sakra s Buzzem?
Stalo se to, když byl Sonny náčelník.
Byli jsme na nočním zátahu. Bez zaklepání.
Buzz měl odpojit barák od elektřiny,
ale kvůli nepovolenému vedení popadl neizolovaný drát s 220.
Tak nějak ho to restartovalo.
Má oslabenou schopnost se soustředit.
Ale Sonny si ho udržel, takže dostal penzi.
Od té doby nesměl nosit bouchačku, což je dobře.
Opustila ho žena.
Ale statisticky policejní manželství nevydrží.
I v téhle skupině je Buzz, Mike...
Mike?
A s tím, že Iris je taky policajtka...
Mike se asi počítá za dva.
Vážně?
- Co je sakra? - Zeptej se svý ženy policajtky.
S LÁSKOU DELLY
Není divný ho nakrájet? Jako jestli byla pobodaná?
Myslím, že ji zastřelili, takže je to v pohodě.
- Zdravím. - Ahoj.
- Jak znáte zesnulou? - Kamarádky ze střední.
Místní?
Ne, z Chicaga.
Ani jsem nevěděla, že je ve Filadelfii, dokud jsem neviděla... však víte.
Ani nevím, proč jsem sem přijela.
Možná proto, že je to první člověk mého věku, kterého znám, co zemřel.
No jo.
To jsem už zažil.
Párkrát.
Jimmy, společník pozůstalého.
Leah. Jo.
Tak jak se to stalo? V novinách to nepsali.
Její přítel Moss jí dal nové auto
a ona v něm odjela na Floridu,
aby se tam stala jedním z mnoha řidičů BMW, které tam ročně zavraždí.
- Panebože. - Jo.
A co Moss, je v pořádku?
Většinou si to dává za vinu. Protože jí dal to auto, to zaprvé.
Taky si myslí, že kdyby pro ni poslal Mikea o den dřív...
Takové myšlení vede k šílenství.
- Mikea? - To je ten, co ji našel.
Na té vzpomínkové akci jsem měli lidi. Řekla jsem, ať tam nechodíš.
Ano, měli jste lidi venku,
protože lidé uvnitř znají všechny poldy z úderné jednotky kromě mě.
Stálo to aspoň za riskování práce?
Ještě nevím.
Ale teď víme, že Mossova přítelkyně odjela na Floridu,
na Floridě ji zabili, a už jsme věděli, že Gil Franco měl na Floridě loď.
A byl na té akci Mike?
Jistěže ne. Mike je...
Kde?
Na Floridě.
- Iris. - Já vím.
Proto tam musím jet.
Promiň, cože?
Vyslechni mě. Znám jeho rodinu.
Budou se mnou mluvit.
Jestli v tom Mike jede, dozvím se to.
A co pak?
- Zatkneš ho? - Ano!
Kdybys mohla sebrat bývalýho, neudělala bys to?
- Sebrala jsem. - Vážně?
Dvakrát. Ne toho samého dvakrát, dva chlapi jednou.
A pokaždé to bylo těžké.
Paní, vím, co si tu lidi myslí.
„Co za detektiva nepozná, že má manžela křiváka?“
To ze mě nedělá špatného poldu. Dělá to z něj manžela na hovno.
A já už nemám manžela.
Nech to být, Iris.
Nejhorší volba, jakou můžeš udělat, je špatná volba dvakrát.
Někdo mi to dal kdysi vytištěný na kameni.
Teď je to mezi důkazy.
Jsem rád, žes přišla.
Moc mě to mrzí.
Mělas přijít. Byli tu všichni.
- Přesně proto jsem nemohla přijít. - Jo, optika. Já vím.
To slovo jsi mě naučila ty.
Takže chápeš, proč kancelář guvernéra
nemůže být zastoupena na párty plné zločinců?
Vzpomínkové akci.
To guvernérův úřad je párty plná zločinců.
A proto se můžu přetrhnout, aby nás tam pozvali. Takže...
Já tu taky pracuju, Dori.
Dělám tu práci, kterou mi dal táta na starost.
To tvoje není o nic lepší.
Moje věc je stejná jako tvoje jen v nekonečně větším měřítku,
pokud nám to neposereš.
A jak bych to jako udělal?
- Věděls, že tu dnes byla policie? - Ano.
Viděl jsem je sedět v jejich podělaném autě.
Mluvím o tom, kterého jsi pozval do domu.
Z úderné jednotky, která tě teď právě vyšetřuje.
No a? Doufám, že mu chutnal dort. Nic víc tu nedostal.
Ona. A táta by ji nepustil přes práh.
Toho s Delly je mi fakt líto.
Měla jsem ji ráda.
Měla bych jít.
Musím se vrátit do Harrisburgu a zavolat guvernérovi.
Upřímnou soustrast.
Byl to gambler a lhář.
Potrestala jsem ho za to? Ne.
A teď mě kvůli němu vykopnou z prvního případu?
Jsem na tom stejně jako předtím, pořád se všude táhne se mnou.
Záleží? Ne, mluvím tu o sobě. Na Mikea kašlu.
Sklapni. Dobře.
Záleží, ale stát se detektivem mi trvalo tak dlouho proto,
protože když mi tak dlouho lhal a já to nepoznala,
jak se můžu stát detektivem?
Střih na: Delgadová se ptá: „Je Mike vrah?“
A já: „Jistěže ne.“
Ale jak to mám vědět? Můžu dál věřit svým instinktům?
Myslím, že musím vědět, co dělá.
Co myslíš?
Ukaž, pomůžu ti s tím.
Už to skoro máme.
Co naše holka?
Haló?
Kdo je to?
- Ochranka. Tohle je... - Běžte pryč!
Tohle je soukromý pozemek.
Nepřibližujte se!
Dobře, jenom... Jenom udělejte krok zpátky.
- Řekla jsem nepřibližovat! - Dobře.
Jsem tady. Nehýbu se.
Myslela jsem, že to bude hlubší.
- Bože. - Možná...
Možná byste mohla jít nejdřív na chvilku dovnitř.
Co? Jo.
Myslím, že v kuchyni jsou sušenky.
- Sušenky? - Jo.
- Co? - Dobře.
Dobře, hlavně dávejte pozor, kam šlapete. Ty boty vypadají hrozně nepohodlně.
Můžete tu být, jak dlouho chcete. Je tu teplo.
Dostala ho. Jdou dovnitř.
Od teď máme 45 minut. Tak do toho.
MIKE Teď.
Dávej pozor na rychlost stáčení řetězu. Rychlost vyrovnávej s Robem,
ať můžete váhu odsud podepřít.
Buzzi?
Buzzi.
Buzzi!
Jo. Jdu na to.
Tady máte.
Děkuju.
Jak se jmenuješ?
Kit.
Zkráceně Katherine?
Jo.
To se mi líbí.
Podívej, vím, že tvoji situaci neznám...
Bez urážky, Ericu, ale nemusíš mi říkat, pro co mám žít.
„Jsi mladá, máš všechno. Tvůj život teprve začíná.“
Připomínat mi, že musím čtyřicet nebo padesát let žít s tímhle pocitem,
je reklama na hovno.
Mít všechno není všechno.
A ty nemáš, viď?
Vlastně nemám nic.
Já měl kdysi všechno. Všechno, co jsem chtěl.
Za ženu nejkrásnější ženu na světě.
Malého synka Alexe, chytrého jako liška.
Dobrovolný trenér dívčího týmu kopané. Tehdy jsem mohl být s dětmi.
Ale když to všechno zmizelo...
Ne.
Ne, Ericu, když jsi o to všechno kvůli svým rozhodnutím přišel.
Prostě jsem poznal rozdíl mezi tím, co chci a co potřebuju.
To mě naučilo vězení.
Přišla mi zpráva.
Odtikávání právě začalo.
Za chvíli budou mít to auto zapřažený.
Pak ho můžete po signálu vytáhnout.
Dejte mi vědět.
Ale na co jsem pořád neuměl odpověď, bylo...
proč jsem měl ta temná nutkání?
Jako proč mi je Bůh dal?
Víš? Takové ty...
ty vteřinové prchavé myšlenky,
kdy si představíš, jak děláš něco hrozného?
Ale samozřejmě je neuděláš, protože jsi dobrý člověk.
Nebo zbabělec.
Ne. Ne, to těžké už máš za sebou.
Neskočilas.
Víš, jsme jako tenhle kostel, Kit.
Popraskaný a rozbitý, přímo na okraji propasti,
ale pořád jsme tady.
Máte hodinu.
To by mělo stačit.
Možná bude čas vytáhnout to Porsche.
Vyslovuje se to „Porsche“.
Vždycky jsem ho chtěl.
Až budeme mít to zlato, možná si jedno koupím.
Zlato?
Nechám tě odpočívat.
Musím na obchůzku.
Brzy se vrátím, jo?
Počkej...
Říkals, že máš sušenky.
Říkal, že jo?
Do prdele.
DELLY PROSÍM, ŘEKNĚTE, ŽE JSTE HOTOVÍ
Do prdele. No tak.
Překlad titulků: Roman Placzek