‎Furios, un bărbat din Florida a pătruns ‎azi în închisoarea districtului Orange.
‎Suspectul, eliberat pe cauțiune ‎pentru jefuirea unui magazin de bijuterii,
‎a vrut să-și recupereze telefonul ‎din dulapul cu efecte personale,
‎deoarece conținea indicațiile ‎pentru următorul jaf.
‎- A, fir-ar! ‎- Fir-ar!
‎- Fugiți!
‎Fir-ar să fie!
‎Intrați naibii la loc!
‎Intrați la loc, imediat!
‎Ce mai faceți, fetelor?
‎Binișor, mersi.
‎Da? Bine.
‎Unde e Sonny?
‎Tu oi fi fata care n-a fost ucisă.
‎Cel puțin, nu încă.
‎Ce bei?
‎Ce-mi pică la asta?
‎Probabil, o mare parte din raftul de sus
‎și toată clădirea asta.
‎Mai sunt.
‎Unde?
‎Nu știu.
‎Poate acolo unde intri tu.
‎Fiul tău a spus că ai multe talente.
‎Mike a spus asta despre mine?
‎Parafrazez.
‎Nu știe că ești aici.
‎Nu crede că e adevărat.
‎Bănuiesc că...
‎bourbon.
‎Vezi? Deja dezlegi mistere.
‎Mike a zis că mă pricep să găsesc lucruri?
‎Da.
‎- Mike a spus „să dobândești”. ‎- Dobândirea asta...
‎- Despre câte cifre e vorba? ‎- Nouă.
‎Dar, sinceră să fiu, ‎opt dintre ele sunt zerouri.
‎O clipă.
‎- ‎Bună! ‎- Știu unde e camionul.
‎E o veste foarte bună.
‎De acord.
‎Unde ești?
‎Mi s-a făcut foame.
‎Mă întorc.
‎Sărbătorim.
‎Futu-i! E jenant.
‎Mike.
‎Da.
‎Se pare că l-a găsit.
‎Așadar...
‎Păi... dacă aveți cumva nevoie de ajutor,
‎acum știm unde să ne găsim.
‎Pentru Moss.
‎Să-l ia, și o spun din adâncul inimii, ‎dracu'!
‎- Cât de greu e aurul? ‎- Foarte greu.
‎Și cât de jos e camionul?
‎Groapa nu are mai mult ‎de 22 de metri adâncime.
‎Închiriez echipament de scufundări ‎și vedem mâine-seară.
‎Da, dar eu, în chestia asta,
‎nu mă scufund... Nu ridic nimic.
‎Regret dacă nu era pe profilul meu ‎de LinkedIn. Avem nevoie de ajutor.
‎Da, dar nu știu pe cine aș vrea să implic.
‎Nu știu.
‎- Familia? ‎- Nu.
‎Patsy verifică șansele ‎ca șoferul tău de ambulanță
‎să fie implicat în crima ta, deci nu.
‎- Cine, taică-tu? ‎- Nu.
‎Nu?
‎Scuze. Adică, pe naiba, nu!
‎Da. Ai zis că nu vă înțelegeți,
‎- ...dar pentru 100 de milioane... ‎- Pe naiba! E un infractor.
‎- Noi suntem infractori. ‎- Nu suntem.
‎- Devenim infractori. ‎- Nu facem nimic rău.
‎Uneori faci anumite lucruri ‎și nu înseamnă că ești așa.
‎- Doamne! Ai auzit și tu, nu? ‎- E simplu.
‎Dacă află de aur, o să-l ia. Bine?
‎Bine.
‎Bine, pe naiba!
‎Patruzeci de dolari.
‎Bogătașule!
‎Dumnezeule!
‎Trebuie să putem face ceva.
‎Mă tem că am făcut tot ce se putea ‎din punct de vedere medical.
‎Cât despre ultimele dorințe, ‎cum ar fi donarea de organe,
‎cineva de aici va veni să discute cu dv.
‎Îmi pare rău.
‎PATSY ‎Paramedicul ăsta EPD
‎PATSY ‎E pe ducă. Adică, nu mai are mult.
‎MIKE ‎Mersi.
‎Unde te duci?
‎Vreau să știu cât timp avem ‎să scoatem camionul de acolo.
‎M-am răzgândit, în legătură cu familia.
‎Tatăl tău?
‎Nu, cumnatul meu.
‎Lucrează ca topograf la groapă. ‎Cred că ne poate da informații.
‎Îi place să vorbească.
‎MOSS ‎MOBIL
‎Cine e?
‎- Moss. ‎- Nu. Bine, stai...
‎Nu mă opri, vreau să aud.
‎Moss! Te sun eu. Posibil să am ‎o informație despre ucigașul lui Delly.
‎Taci! Să te întreb ceva.
‎Când ai descoperit-o...
‎avea ceva pe ea?
‎Doar un cearșaf.
‎- Dar n-am văzut nimic... ‎- Adică, la ea. Dumnezeule!
‎Când a plecat, ‎a luat ceva bani din seiful meu
‎și un mic computer.
‎Este!
‎I-ai dat combinația de la seif?
‎Du-te dracu'!
‎Era M-O-S-S, nu?
‎Avea sau nu?
‎Doar niște chei și telefonul.
‎Du-te și mai verifică!
‎Efectele personale, mă rog.
‎Și sună-mă.
‎Dar... nu până după ora două.
‎Testez mostre de la firma de catering.
‎Ce firmă?
‎Pentru comemorarea de mâine, ‎pentru că iubita mea a fost ucisă,
‎ceea ce mă întristează, ‎pentru că am trimis un pămpălău
‎să-i găsească ucigașul, ‎iar el a făcut rahatul praf,
‎ceea ce mă înfurie.
‎Ce computer?
‎Habar n-am.
‎Bine.
‎Mă întorc. Stai aici!
‎DELLY ‎Mike nu vrea ajutorul tău. Scuze.
‎Fir-ar să fie!
‎Bună, Dave! Nu m-ai mai sunat.
‎Ai de primit o cafea.
‎Nu poate aștepta până după ședință?
‎E ceai de plante. ‎Nu beau cofeină, că îmbătrânește.
‎Cum spuneam în e-mailul ignorat de tine, ‎mă mișc repede în meseria asta.
‎La vârsta mea, Iisus era mort.
‎Tot e mai bine decât în Orlando. ‎Dacă vreau să scap de aici,
‎lasă-mă să fac jurnalism de investigație,
‎așa cum m-au pregătit ‎la Universitatea din Georgia.
‎Te-au pregătit?
‎E un program adevărat. Gura!
‎Bine. Iată răspunsul meu.
‎„Dragă Kaitlin, ‎îți mulțumesc pentru e-mail.
‎Din nefericire, ‎nu ești jurnalist de investigații
‎până nu investighezi, naibii, ceva.
‎Până atunci, ‎citește ce apare pe prompterul ăla.
‎Mor de râs.”
‎Expediat.
‎Boule!
‎Bună, sunt Mike. Lasă un mesaj.
‎Bună, Mike, sunt Kaitlin Fox.
‎Din nou.
‎DELLY WEST, 34, ‎IUBEA VIAȚA, ȘTIA SĂ PETREACĂ
‎O, da!
‎Serios? Încă mă urmărești?
‎Să te urmăresc? Nu. ‎Doar că ne îndreptăm spre același loc.
‎Numai că nu e așa.
‎- Foarte amuzant. ‎- Ai grijă când cobori.
‎Parcă erai isteț.
‎Știu, fiindcă ți-am semnat ‎carnetul de note.
‎Dar ce vrei să faci? O s-o dai în bară.
‎Uite cum facem: conduc eu operațiunea.
‎O să-ți dau și ție 10%.
‎Mă bagi cu 10%?
‎Suma e negociabilă.
‎Un sfat de la un fost jucător:
‎nu blufa dacă nu știi ce ai în mână.
‎Știu destul ca să-mi dau seama ‎ca fata aia și-a înscenat moartea.
‎Andy a văzut-o.
‎La motelul tău.
‎Frumos necrolog!
‎E ironic cum necrologul cuiva ‎îi poate aduce moartea.
‎Dacă tu crezi că blufez,
‎ești un jucător mai prost decât credeam.
‎- Nu. ‎- Nu?
‎Nu ai nimic. ‎Oi fi tu multe, dar nu și asasin.
‎Mersi. Păstreaz-o ‎pentru o felicitare de Ziua Tatălui.
‎Ai primit e-mailul meu?
‎Mai sunt pe hard diskul lui Moss, ‎al soră-sii și...
‎Nu, Mike nu e aici.
‎Până mâine, sper.
‎Dacă totul merge bine, ne vedem curând.
‎Da, și eu te iubesc.
‎A murit pașnic ‎într-o tragică altercație violentă
‎Presupun că ai văzut asta.
‎Alibiul lui Moss Yankov e mort.
‎- Mâine e comemorarea. ‎- Acasă la Moss.
‎În loc de flori,
‎să trimitem pe cineva ‎de la Crimă Organizată.
‎Bună idee!
‎Dar nu pe tine, că nu mai lucrezi la caz.
‎- Dar îți mulțumesc. ‎- Da.
‎Care e planul cu toate astea? Ai idee?
‎A, știu. Alaltăieri seară spuneai ‎că habar n-ai cu ce mă ocup.
‎- Cred că acum știu. ‎- Sunt futurist.
‎- Nu. M-am înșelat. ‎- Uită-te acolo!
‎Majoritatea văd o groapă noroioasă ‎în pământ, plină cu beton pisat
‎și un cap de tăietor de lemne.
‎Topografii văd viitorul.
‎Mă uit acolo și văd, cât ai clipi, ‎un lac superb.
‎Când spui „cât ai clipi”, ‎cât înseamnă asta?
‎Începem în patru zile,
‎când vor injecta beton în groapă, ‎ca s-o închidă.
‎Patru zile? ‎Și chestia asta care e încă în apă?
‎Tot ce e încă acolo ‎se închide cu 60 de cm de beton.
‎Dacă ai cadavre care trebuie îngropate, ‎acum e șansa ta.
‎O să te anunț.
‎Doar nu m-ar opri cineva.
‎Am intrat direct aici. Nu e multă pază.
‎Primăria a plătit pentru garduri,
‎iar biserica plătește ‎un paznic care dă ture noaptea,
‎dar nu poți să faci mai mult.
‎Zi-mi despre toaleta ta de fițe.
‎Ce?
‎Știi, ăla care a comandat în plus?
‎Steve Hubley, maistrul. Aia e rulota lui.
‎Dar acum e la „prânz”.
‎Nu știu de ce am pronunțat așa. ‎Chiar e la prânz.
‎- Și dacă vreau și eu una? ‎- De ce? Te muți aici?
‎Ce tare! Joci softball? Sunt într-o ligă.
‎E pentru Sonny. ‎O surpriză. Nu spune nimic!
‎Bine. M-am emoționat. Pentru Patsy, știi?
‎Îi lipsești.
‎Deacon, nu pot să stau în Florida.
‎Ce zici de o cină cu Sonny, ‎mâine seară? Pentru Patsy.
‎Mâine nu, dar pot să vin poimâine seară.
‎Dar știai asta, nu?
‎- Ca futurist, îți știu orice mișcare. ‎- Sper că nu.
‎Steve? Deacon a zis să mă opresc pe aici.
‎Pentru toaletă?
‎Ce îmbunătățire!
‎- Mike, nu? ‎- Da. Mike.
‎Da. Nu știu dacă pot să găsesc la fel, ‎dar lasă-mă câteva zile.
‎Nu-mi trebuie toaletă.
‎Am nevoie de cineva care poate lucra ‎neoficial o oră peste program
‎și se pricepe la macara.
‎Poate, pentru o sumă, ‎îmi arăți ce trebuie.
‎Crezi că nu mă pricep la macara?
‎Nu asta am spus.
‎Te pricepi?
‎O oră. Pentru, să zicem, 500 de dolari?
‎În sensul de 700.
‎O mie.
‎Am o întrebare, ‎referitor la ce ar trebui să zic
‎dacă întreabă lumea despre faptele ‎legate de decesul lui Delly.
‎Spui adevărul.
‎I-am dat un BMW nou, ‎cu care a plecat în vacanță în Florida,
‎unde a ajuns una din milioanele de victime ‎de crime tragice din fiecare an.
‎Gata. M-am prins.
‎Ultima dată când ai fost în biroul meu, ‎ai văzut...
‎Computerul ăla?
‎Îl ții mereu în seif.
‎Nu e în seif,
‎ceea ce ar putea explica ‎de ce te întreb dacă l-ai văzut.
‎Ce e pe el?
‎Doar... Știi, chestii de afaceri.
‎Știi, înregistrări despre... tot.
‎Bine. Uite cum facem, îl caut eu.
‎- Așa, bine. ‎- Hei!
‎Te-a sunat soră-mea?
‎A zis că încearcă să ajungă, ‎dar se întâlnește cu guvernatorul.
‎- Sunt convins. ‎- Putea spune doar „întâlniri”.
‎Nu era nevoie să spună „cu guvernatorul”.
‎Când te sună, nu pomeni despre computer.
‎- Bine, am înțeles. ‎- Da, și mută-mi masa!
‎Masa, am înțeles. Se rezolvă. ‎O mut chiar acum, bine.
‎- Voiam să-ți zic să te odihnești în pace. ‎- Mersi. Eram atât de tânără.
‎E ciudat, pur și simplu m-am dus.
‎Pe de altă parte, toate tâmpeniile ‎din viața mea au dispărut și ele.
‎Era altcineva.
‎- Nicio grijă. O să faci alte tâmpenii. ‎- Mersi.
‎Fir-ar să fie!
‎Incredibil!
‎Futu-i!
‎Cine e?
‎Cel din mijloc e tata. ‎Maimuțele zburătoare sunt foști polițiști.
‎Tata ți-a văzut necrologul
‎și-a zis că, dacă-l bag și pe el, ‎nu te toarnă lui Moss.
‎Și, l-ai băgat?
‎Pe naiba, nu! L-am refuzat.
‎Ce...? Mike, ce-ai făcut? Futu-i!
‎Futu-i!
‎Nu v-am zis despre locul ăsta. ‎Care dintre voi m-a urmărit?
‎Important e că am venit ‎să ne unim forțele.
‎Delly, el e tata, Sonny.
‎Ray-Ray, Buzz. Ea e Delly.
‎Îmi pare bine.
‎Ca să fie clar încă de la început,
‎eu conduc circul. Bine? Nu e o asociație.
‎Tu conduci circul?
‎- N-am vrut să sune așa. ‎- Și împărțirea?
‎Cinci oameni, cinci părți.
‎Nu, eu am venit aici pentru tot.
‎- Acum cât primesc, 20 la sută? Nu. ‎- Da.
‎Pe ăștia tu îi plătești. ‎N-am nevoie de ei.
‎Nu, fiule. Nu cred că e momentul ‎să ne dăm seama cine nu e indispensabil.
‎Care ar fi expunerea legală?
‎Minimă. Încălcarea proprietății, ‎o serie de delicte.
‎Pretențiile statului Florida ‎pentru aur sau comori găsite aici
‎n-au ținut până acum în instanță.
‎Deci nici măcar nu furăm de la ei.
‎Asta presupunând că ar fi camionul acolo.
‎Va fi acolo.
‎„Va fi acolo”.
‎E acolo.
‎L-ai văzut?
‎Am făcut o deducție rezonabilă.
‎Ai dedus cu creierul tău mare de detectiv?
‎Am adus echipament de scufundări. ‎Trebuie doar...
‎Deci, împărțirea.
‎Nu cred că e corect să hotărâm noi.
‎Ar trebui să ascultăm ce propune doamna.
‎Uite ce propune doamna.
‎Voi doi vă faceți de cap după poftă,
‎iar acum concepem un plan ‎despre cum și când vom face asta.
‎Împărțeala e, ‎jumătate pentru mine și Mike,
‎iar voi trei găsiți cum să fiți mulțumiți
‎cu 50 de milioane ‎pe care nu le aveați azi-dimineață.
‎Terminăm cu amenințările astea piezișe,
‎fiindcă oricare dintre noi ‎poate strica ploile celorlalți.
‎Bine?
‎E un Porsche nou-nouț acolo, ‎fără nicio zgârietură, al meu e.
‎Și camionul?
‎A, da.
‎E lângă un camion mare, galben.
‎Ce?
‎De unde știa Buzz că există aur?
‎Cum adică?
‎A pomenit că statul Florida ‎are pretenții la aur.
‎Nu i-am spus tatei că ar fi aur. Așa că...
‎Bine. Ce era să fac?
‎Ce putea fi mai clar decât „nu”?
‎Vorbisem deja cu el.
‎- Adică m-ai lucrat pe la spate. ‎- Nu te-am lucrat pe la spate.
‎Cât de greu ar fi de imaginat, ‎ce am făcut n-a avut legătură cu tine.
‎E înrudit cu mine, la propriu.
‎Ai zis că fură lucruri. ‎Așa că m-am dus la cineva care poate fura.
‎De la noi.
‎Renunțaseși! A trebuit să mă gândesc ‎cum să nu fiu ucisă de Moss.
‎Acum, din cauza ta, musai ‎să-i fac tatei parte din aurul meu.
‎Aurul tău? Fără mine, ‎nici n-ai fi știut că există aur.
‎Ba nu! Tu n-ai fi știut că există aur ‎dacă nu eram eu.
‎- Ce? ‎- Eu i-am spus lui Gil Franco.
‎În secret, într-o întâlnire.
‎Dă-l naibii! Bine că a murit.
‎Apoi i-a zis lui Moss, ‎iar acum ești aici. Deci eu, al meu!
‎Gata!
‎- Unde te duci? ‎- Nu merg cu tine!
‎Ce-o să-i spui șoferului de Uber? ‎„Ia-mă de unde e aurul”?
‎Dacă le-ai spus unor jucători dependenți ‎despre cea mai mare lovitură din lume,
‎tu ai dat-o în bară!
‎N-a fost prima mea opțiune ‎să mă împotmolesc în drama ta de tată-fiu!
‎Sper să iei o parte din bani ‎și să faci terapie,
‎fiindcă am mai multă încredere în el ‎decât în tine.
‎- Recunoaște sincer că e infractor. ‎- Nu sunt infractor!
‎Fac asta doar ca să scap!
‎Ca să mă eliberez.
‎Futu-i! Nu-mi pasă!
‎Dumnezeule!
‎Condu și gata!
‎Ne scufundăm în două echipe de câte doi. ‎Durează două, trei nopți.
‎Nu. O singură noapte. Mâine.
‎Nu stau aici niciun minut ‎mai mult decât trebuie.
‎Avem o macara pe șantier. L-am plătit ‎pe amicul lui Deacon s-o manevreze.
‎Punem un lanț pe osia camionului. ‎Să-l smulgă ca pe un marlin.
‎În 45 de minute ieșim.
‎- L-ai implicat pe Deacon? ‎- N-am spus așa ceva.
‎Am spus că am implicat ‎un operator de macara.
‎Pentru unul care lucrează singur, ‎vorbești cu multă lume.
‎- Cât știe macaragiul? ‎- Nu știe nimic.
‎Foarte bine. Deci e ca tine.
‎Nu eu sunt personajul negativ. ‎Era să mori din cauza lui.
‎Te porți de parcă ar fi un jaf din filme
‎și-ți vei folosi abilitățile speciale ‎ca să dai o ultimă lovitură.
‎N-ai nicio abilitate specială.
‎Nu lași lucrurile la voia întâmplării. ‎Când scoatem camionul din apă,
‎cum îl ducem undeva ca să scoatem prada?
‎- Iau camionul de tractat de la văru-meu. ‎- Grozav! Și paza?
‎Buzz e acolo, ‎îl pândește pe paznicul bisericii.
‎Îți dai seama ce face.
‎Trebuie să știm ‎cât va sta paznicul în biserică,
‎aia ne e fereastra.
‎Dacă e o fereastră lungă, ‎ne putem ocupa de el până terminăm treaba.
‎Se pricepe cineva la minciuni?
‎- Aud? ‎- Futu-i!
‎Aș putea să mă alătur lui Buzz ‎și să supraveghez eu situația,
‎pentru că prefer asta celor de aici. ‎Hai să dăm o tură!
‎Asta-i...
‎E o veritabilă petardă.
‎I-ar putea zbura degetele unui bărbat.
‎EU SUNT HRISTOS, PE ACEASTĂ PIATRĂ ‎ÎMI VOI RECLĂDI BISERICA
‎Grăbește-te! Mă piș pe mine!
‎Am spus un minut, Buzz. Doamne!
‎Ce vei face cu partea ta?
‎Plec.
‎Să te duci la Vegas.
‎Jur,
‎e cel mai frumos oraș din lume, ‎fără excepție.
‎- Da, ai fost? ‎- Eu? Nu.
‎Buzz, nu mă face să vin acolo chiar acum.
‎Îmi cumpăr cizme noi.
‎De aligator.
‎Și un hidroglisor.
‎Ca să vânez pitoni.
‎Fir-ar al naibii!
‎Este!
‎Buzz, fir-ar să fie!
‎TRACTĂRI
‎Aproape c-a ajuns iar la biserică.
‎Intervalele sunt prea scurte.
‎Trebuie să-l ținem cumva înăuntru ‎45 de minute.
‎„Ținem”?
‎Probabil tu.
‎Da.
‎Ce pana mea are Buzz?
‎S-a întâmplat când era șef Sonny.
‎Eram într-un raid de noapte, ‎o descindere surpriză.
‎Buzz trebuia să taie curentul în casă,
‎dar din cauza cablurilor ilegale, ‎a luat un fir de 220 neizolat.
‎A cam fost reinițializat.
‎Capacitatea lui de concentrare ‎e diminuată.
‎Dar Sonny l-a păstrat ‎și și-a primit pensia.
‎N-a mai putut purta armă pe urmă, ‎ceea ce a fost o treabă bună.
‎L-a părăsit și soția.
‎Statistic vorbind, ‎căsniciile polițiștilor oricum nu rezistă.
‎Chiar și în grupul de față, ‎sunt Buzz, Mike...
‎Mike?
‎Și mai e și Iris polițistă.
‎Cred că Mike face cât doi.
‎Serios?
‎- Ce naiba? ‎- De ce nu-ți întrebi soția polițistă?
‎CU DRAGOSTE, DELLY
‎E ciudat s-o tai? Dacă a fost înjunghiată?
‎Cred că a fost împușcată, așa că merge.
‎- Bună! ‎- Salut!
‎- De unde-i știi pe dispăruți? ‎- Prieteni din liceu.
‎Localnici?
‎Nu, din Chicago.
‎Nici n-am știut că e în Philadelphia ‎până n-am văzut-o la... știi tu.
‎Nici nu știu de ce am venit.
‎Poate pentru că e prima persoană ‎de vârsta mea care a murit.
‎Da.
‎Mi s-a întâmplat.
‎De câteva ori.
‎Jimmy, asociatul familiei îndoliate.
‎Leah. Da.
‎Cum s-a întâmplat? În ziar nu s-a scris.
‎Iubitul ei, Moss, i-a dat o mașină nouă,
‎cu care ea s-a dus în Florida
‎ajungând printre mulții șoferi de BMW ‎uciși în mod tragic acolo în fiecare an.
‎- Dumnezeule! ‎- Da.
‎Și Moss, el e bine?
‎Se învinovățește mai mult pe el. ‎Fiindcă i-a dat ei mașina, unu la mână.
‎Se gândește și că, dacă l-ar fi trimis ‎pe Mike cu o zi înainte...
‎Genul ăsta de gândire duce la nebunie.
‎- Mike? ‎- Cel care a găsit-o.
‎Am avut oameni la ceremonie. ‎Ți s-a spus să nu te duci.
‎Da, ai pus oameni afară,
‎fiindcă cei dinăuntru îi știu pe toți ‎polițiștii din echipă, cu excepția mea.
‎A meritat să-ți riști slujba ‎pentru isprava asta?
‎Încă nu știu.
‎Dar acum știm ‎că iubita lui Moss s-a dus în Florida,
‎a fost ucisă acolo și știm deja ‎că Gil Franco avea o barcă în Florida.
‎Și Mike a fost la ceremonie?
‎Sigur că nu. Mike e în...
‎Unde?
‎În Florida.
‎- Iris... ‎- Știu.
‎De asta trebuie să merg acolo.
‎Poftim, ce-ai zis?
‎Ascultă-mă! Îi cunosc familia.
‎Vor vorbi cu mine.
‎Dacă Mike e implicat, voi afla.
‎Și ce vei face?
‎- Îl vei aresta? ‎- Da!
‎Dacă ai putea să-ți arestezi fostul, ‎n-ai face-o?
‎- Am făcut-o. ‎- Da?
‎De două ori. Nu pe același, de două ori. ‎Doi, câte o dată.
‎Și de ambele dăți a fost greu.
‎Doamnă, știu ce cred oamenii de aici.
‎„Ce fel de detectiv n-ar ști ‎că propriul soț e corupt?”
‎Asta nu înseamnă că sunt un polițist rău. ‎Îl face pe el un soț de rahat.
‎Iar eu nu mai am soț.
‎Las-o baltă, Iris!
‎Cea mai proastă alegere ‎e o alegere proastă repetată.
‎Cineva mi-a dat fraza asta ‎imprimată pe o piatră.
‎E în dulapul cu probe acum.
‎Mă bucur că ai venit.
‎Îmi pare rău.
‎Trebuia să vii. Toată lumea era aici.
‎- De asta n-am putut veni. ‎- Da, imaginea. Știu.
‎Tu m-ai învățat termenul.
‎Da, deci înțelegi de ce guvernatorul
‎nu poate fi reprezentat ‎la o reuniune plină de infractori?
‎La o comemorare.
‎Iar biroul guvernatorului este ‎o reuniune plină de infractori.
‎Fac tot ce pot ca să fim invitați. Deci...
‎Și eu lucrez aici, Dori.
‎Fac treaba cu care m-a însărcinat tata.
‎Treaba ta nu e mai bună.
‎Treaba mea e la fel ca a ta, ‎doar că la o scară infinit mai mare,
‎dacă nu ne-o strici.
‎Și cum aș face asta?
‎- Știai că azi a fost poliția aici? ‎- Da.
‎I-am văzut în rabla aia a lor.
‎Vorbesc despre persoana ‎pe care ai invitat-o în casă.
‎Din echipa care te anchetează acum.
‎Și ce? Sper că i-a plăcut tortul. ‎Atât ar fi primit el.
‎Ea. Și tata n-ar fi lăsat-o ‎nici să intre pe ușa din față.
‎Regret sincer soarta lui Delly.
‎O plăceam.
‎Trebuie să plec.
‎Trebuie să mă întorc la Harrisburg, ‎ca să-l sun pe guvernator.
‎Condoleanțe!
‎El era pariorul, mincinosul!
‎L-am pedepsit pentru asta? Nu.
‎Acum, chiar la primul meu caz, ‎mă dă afară?
‎Sunt în același punct ca înainte, ‎încă târându-l după mine peste tot.
‎Dacă-mi pasă? Nu, mă refeream la mine. ‎Nu-mi pasă de Mike.
‎Taci! Bine.
‎Îmi pasă, dar motivul pentru care ‎mi-a luat atât să devin detectiv
‎e că, dacă mă mințea atât de mult ‎în tot acest timp, iar eu nu știam,
‎cum aș fi putut să fiu detectiv?
‎Delgado mă întreabă: „Mike e asasin?”
‎Îi spun: „Sigur că nu.”
‎Dar de unde să știu? ‎Mai pot avea încredere în instinctul meu?
‎Cred că trebuie să știu ce face.
‎Tu ce crezi?
‎Dă-mi voie să te ajut.
‎Suntem aproape gata.
‎Ce face fata?
‎Alo?
‎Cine e?
‎- Paza. Este... ‎- Pleacă!
‎E proprietate privată.
‎Nu te apropia de mine!
‎Bine, hai... Dă-te înapoi!
‎- Am zis să nu te apropii! ‎- Bine.
‎Sunt aici. Nu mă mișc.
‎Credeam că va fi o înălțime mai mare.
‎- Dumnezeule! ‎- Poate că...
‎Poate vrei să intri puțin, mai întâi.
‎Nu? Da.
‎Cred că sunt fursecuri în bucătărie.
‎- Fursecuri? ‎- Da.
‎- Bine? ‎- Bine.
‎Ai grijă pe unde calci. ‎Pantofii ăia par foarte incomozi.
‎Poți să stai aici cât vrei. E cald.
‎L-a momit! Acum intră.
‎Avem 45 de minute, ‎începând de acum. Să-i dăm bătaie!
‎MIKE ‎Acum.
‎Ai grijă cât de repede lași lanțul. ‎Ține ritmul cu al lui Rob,
‎ca să poți susține greutatea de aici.
‎Buzz?
‎Buzz!
‎Da. Mă ocup.
‎Poftim!
‎Mulțumesc.
‎Pot să întreb cum te cheamă?
‎Kit.
‎Prescurtare de la Katherine?
‎Da.
‎Îmi place.
‎Știu că nu-ți cunosc situația...
‎Fără supărare, Eric, dar n-am nevoie ‎să-mi spui tu pentru ce să trăiesc.
‎„Ești tânără, ai totul. ‎Viața ta abia începe.”
‎Să-mi amintești că mă așteaptă ‎încă 40 sau 50 de ani să mă simt așa
‎e o vrăjeală de rahat.
‎Să ai totul nu e totul.
‎Și nu ai totul, nu-i așa?
‎Eu chiar nu am nimic.
‎Am avut totul odată. Tot ce mi-am dorit.
‎Însurat cu cea mai frumoasă ‎femeie din lume.
‎Un băiețel, Alex, isteț foc.
‎Antrenor voluntar la fotbal feminin. ‎Aveam voie să stau cu copiii pe atunci.
‎Dar când totul s-a dus...
‎Nu.
‎Nu, Eric, când ai făcut să dispară totul, ‎din cauza alegerilor tale.
‎Ei bine, am învățat diferența ‎dintre ce vreau și ce-mi trebuie.
‎Am învățat asta în închisoare.
‎Am primit un SMS.
‎Cronometrul pornește acum.
‎Într-un minut ar trebui ‎să fie cuplat camionul.
‎Apoi, la semnalul meu, poți să-l ridici.
‎Anunță-mă!
‎Dar tot nu știam să răspund...
‎de ce am aceste impulsuri întunecate?
‎De ce le-a pus Dumnezeu acolo?
‎Știi? Cunoști acele...
‎Acele gânduri efemere, ‎de vreo jumătate de secundă,
‎când îți imaginezi ‎că faci ceva îngrozitor?
‎Dar nu acționezi, ‎pentru că ești un om bun.
‎Sau un laș.
‎Nu. Tu ai făcut ce era mai greu.
‎N-ai sărit.
‎Vezi, suntem ca biserica asta, Kit.
‎Distruși și năruiți, ‎chiar pe muchia abisului,
‎dar suntem încă aici.
‎Ai o oră.
‎Ar trebui să fie de ajuns.
‎S-ar putea să mai avem timp ‎să luăm Porsche-ul.
‎Se pronunță „Porsche”.
‎Mereu mi-am dorit unul.
‎După ce punem mâna pe aur, ‎s-ar putea să-mi cumpăr unul.
‎Aur?
‎Te las să te odihnești.
‎Mă duc să-mi fac rondul.
‎Mă întorc repede, bine?
‎A, stai...
‎Ai zis că sunt fursecuri.
‎Așa am zis, nu?
‎Pe naiba!
‎DELLY ‎Te rog, spune-mi că ai terminat.
‎Pe naiba! Hai!
‎Subtitrarea: Adrian Deliu-Bianu