Dr Baltz, tack för att ni gick med på att träffa oss igen.
Vi vill fokusera på den femte dagen, den 1 september.
Vi kommer alla att dö.
Det rådde anarki.
Ingen visste vad som pågick. Ingen var ansvarig.
Och beslut fattades som inte borde ha fattats.
Vi måste minska vårt antal avsevärt,
och jag tycker att du borde evakuera med nästa grupp.
Evakuera?
Susan, jag kan inte evakuera. Jag är läkare.
Läkare tar hand om patienter.
Horace, det finns inget mer nån av oss kan göra.
Jag beordrades att göra mig redo att ge mig av direkt.
Jag skulle skickas ut på en räddningsbåt.
Jag har oerhört dåligt samvete för det.
För att jag inte stannade in i det sista.
sant hjältemod hade varit att komma ihåg varför vi är läkare,
och oavsett hur hemska omständigheterna är,
hålla fast vid vår ed "avvärj allt som kan skada".
Men i allt kaos, frångick folk bara sina principer.
Och en blindhet svepte bara in och tog över allt.
Den tog verkligen över allt.
BASERAT PÅ SHERI FINKS BOK
11 MÅNADER EFTER ORKANEN KATRINA
18 JULI 2006
God eftermiddag, allihop.
Memorial Hospital är ett sjukhus i staden New Orleans.
Det är ett stort sjukhus som funnits där länge.
Inuti det sjukhuset finns ett mindre sjukhus som heter Lakeside.
LifeCare.
LifeCare. LifeCare har akutvårdspatienter,
av vilka en del, påstås det, dödades med dödlig injektion.
Dr Anna Pou och två sköterskor, Cheri Landry och Lori Budo,
har gripits för fyra fall av medhjälp till oöverlagt mord.
Fyra patienter injicerades med morfin och "mazdolome".
Midazolam.
Midazolam, även känt som Versed.
Läkemedlen kan döda var för sig,
men när man kombinerar dem får man en dödlig cocktail.
Medicinska yrkesutövare trodde kanske att de var Gud.
De anförtroddes att övervaka säkerheten för människor som behövde hjälp.
Det här är inte dödshjälp. Det här är mord, rätt och slätt.
Fallet överlämnas nu
till distriktsåklagaren för Orleans kommun, Eddie Jordan,
som ska avgöra om åtal ska väckas med hjälp av en åtalsjury.
Tack.
Ytterligare följder efter orkanen Katrina i tisdags...
SJUKHUSDÖDSFALL
En läkare och två sköterskor anklagas för mord.
...riskerar åtal för mord på fyra patienter på Memorial Hospital i New Orleans.
ADVOKAT
Vad för sorts lagtillämpare ger sig på läkare och sköterskor
som stannade på sina poster under en kris?
Justitiekanslern har gripit tre rättskaffens medicinska yrkesutövare
för att bättra på sitt eget rykte i medierna.
Är er klient dr Pou oskyldig?
Ja. Utan tvekan. Absolut.
Det skedde inget brottsligt tjänstefel.
Ser ni denna affidavit?
Det här är bara ett pappersark med anklagelser,
och som varje pappersark har det två sidor.
Det finns inget motiv här, och inget mord.
Vad ska jag göra, Vince?
Hur kan jag gå ut? Vad kommer folk att tänka om mig?
Vad de kommer att tänka...
De kommer att tänka att du är falskeligen anklagad, vilket du är.
Ja, hallå?
Nej, hon är inte tillgänglig.
Ursäkta?
Ja, det kvittar vem jag är. Okej?
Nej, det kan jag inte.
Vet du vad? Jag ska bara koppla ur fanskapet.
Det är fortfarande sex eller sju stycken som hänger där ute.
Du skojar. -Det här är overkligt.
Jag måste överlämna mitt pass.
Vi måste betala 100 000 dollar i borgen på torsdag,
annars sätter de mig i häktet igen.
Jag fattar inte att det här faktiskt händer.
Min är avstängd. Har de hittat ditt nummer?
Hallå. -Vince, det är Dan Nuss. Hur mår du?
Hej, Dan. Vi gör så gott vi kan, ärligt talat.
Du, jag försöker nå Anna.
Ja. Visst. Vänta ett ögonblick.
Hej, Dan.
Anna, jag är hemskt ledsen.
Det som pågår, vad de utsätter dig för, det gör mig illamående.
Alla är på din sida, och folk undrar vad de kan göra.
Det är uppmuntrande att höra.
Jag vill starta en fond för ditt juridiska försvar.
Dan, det behövs inte.
Jo, det gör det. Låt oss vara pragmatiska. Du kommer att behöva pengarna.
Och alla vill hjälpa dig.
Det är oerhört omtänksamt.
Snälla.
Att ett fåtal missbelåtna kan komma med dessa absurda anklagelser.
Och plötsligt blir alltihop en absurd sensationell nationell nyhetsstory?
Som sagt, det gör mig illamående.
Du anar inte hur mycket jag uppskattar det här samtalet och ditt stöd.
Givetvis. Vi finns här för dig allihopa.
Striden har börjat.
Allt arbete vi gjort, och Foti kan inte ens få rätt på namnen.
Det enda som spelar nån roll är vad distriktsåklagaren gör.
Vad vet du om honom?
Jag vet inte hur Eddie Jordan ställer sig till det här.
Toppen.
Vi måste bara göra fallet så obestridbart som möjligt för honom.
Det första en åklagare lär fråga är hur experterna klassificerar dödsfallen.
Så vi ska fokusera på de kriminaltekniska bevisen.
ORLEANS KOMMUNALA CORONER
Jag utlovade en festkväll för er konsultation,
så jag har bokat bord på Galatoire's.
Sen får vi se vad för jävelskap vi hamnar i.
En hop patologer på barrunda.
Mycket bättre blir det inte.
Så, Butch, kommer distriktsåklagaren till mötet eller inte?
Eddie Jordan känner till mötet.
Låt oss sätta igång. Vi kan uppdatera honom.
Robert, vill du börja?
Visst. Mitt labb undersökte vävnadsprover från 41 kroppar.
Tjugotre av dem testade positivt för morfin eller midazolam, eller båda.
Okej, vad är din analys av halterna?
Läkemedelskoncentrationerna verkar väldigt höga.
Påfallande höga.
Med tanke på kropparnas skick, anser du att dina resultat är giltiga?
Absolut. Ja, det gör jag.
Då så. Låt oss gå igenom patienterna en efter en.
Alice Hutzler, 90-årig LifeCare-patient som behandlades för lunginflammation.
På onsdagskvällen hade hon inga dokumenterade smärtor eller obehag
som indikerade ett behov av läkemedlen.
Ändå var hon död på torsdagseftermiddagen.
Med morfin och midazolam i lever, hjärna och muskelvävnader.
Utan ordination. -Tittar man på de här resultaten,
så är min analys mord, och säg till om du instämmer, Michael.
Jag instämmer.
Rose Savoie.
Båda läkemedlen i kroppen, inget medicinskt behov indikerat. Mord.
Instämmer. -Wilda McManus.
Mord.
Emmett Everett.
Den här patienten var tydligen varse, medveten och alert.
Inget av läkemedlen hade ordinerats.
Mord. -Jag instämmer.
MORD
Ursäkta förseningen.
Vem är ni? -Jag är åklagarassistent
Michael Morales. Vem är ni?
Butch Schafer, och det är Virginia Rider. Vi arbetar för justitiekanslern.
Var är Eddie Jordan? -Jag är här å hans vägnar.
Har distriktsåklagaren nåt bättre för sig än att undersöka över 20 möjliga mord?
Jag är chefsåklagare i det här fallet.
Om ni har nåt att säga, låt höra.
Mr Morales, kan vi tala enskilt i ett ögonblick?
Mr Morales, ni håller säkert med om
att toxikologirapporterna i det här målet är avgörande.
Självklart.
Vi har kommunens coroner, två externa rättspatologexperter
och chefen för ett av nationens främsta labb,
som alla har flugit hit för att undersöka bevisen.
Eddie Jordan borde vara här.
Justitiekanslern visste att det var vi som skulle väcka åtal i fallet,
och han har valt att knappt involvera oss. Men det här är vårt fall,
och vi beslutar hur det ska hanteras.
Så det förtjänar inte distriktsåklagarens uppmärksamhet?
Alla dödsfall förtjänar vår uppmärksamhet.
Men jag skulle inte kalla dessa typiska mord.
Hör här, jag har varit åklagare, som du, i 27 år.
Jag kan tala om att vi har byggt upp väldigt bra bevisning åt er.
Och jag avgör huruvida det är sant eller ej.
Redo att gå in igen?
Jag anar ett glapp i entusiasm mellan oss och åklagarassistent Morales.
Nähä?
Pratar nån fortfarande med de där utredarna?
Inte utan en stämning eller en advokat från Tenet.
Hoppas ingen annan säger ett jävla knyst till dem.
Om ni inte misstycker,
varför skulle inte personalen vara villig att prata med utredarna?
Om det inte gjorde nåt fel, vad har de att oroa sig för?
Är du verkligen så naiv, Horace?
Jag undrade bara
varför ingen är villig att erkänna att misstag begicks.
Får jag fråga dig en sak, Horace? -Visst.
Om du fick välja mellan att ge en patient lindring,
och möjligen påskynda hans död,
eller överge patienter för att lida en långsam, plågsam död,
vilket skulle du välja?
Jag tror inte att det var deras val.
Man kan ge folk lindring utan att döda dem,
och ingen tvingades överge dem.
Faktum är att när läkare hamnar i den ohållbara positionen
där de måste välja vilka som ska få vård eller inte,
så finns det inga korrekta svar, Horace. Det finns bara fruktansvärda val.
Det är inte vad som hände.
Inte? Var fanns checklistan? Katastrofregelverken?
Definierade nån nånsin dessa kriterier enligt vilka vi förväntades verka?
Ewing, det enda jag vill är att vi alla träffas
och kommer underfund med vad som gick snett, så att vi kan lära av det.
Jag ska hämta lite kräftor.
Ja, jag också.
Efter orkanen Katrina,
blev Superdome en symbol för förlust över hela nationen.
Nu förknippas den med hopp och återuppbyggnad.
Enorma renoveringar är på gång,
med arbete som pågår sju dagar i veckan för att laga det som en gång gick sönder.
12 MÅNADER EFTER ORKANEN KATRINA
14 AUGUSTI 2006
Vi har beordrats att sluta utreda.
Vad? Skojar du?
Morales har skrivit ett brev från Eddie Jordan till justitiekanslern
och sagt att de inte behöver oss längre,
och att vårt fortsatta arbete inte vore till gagn.
"Inte vore till gagn"?
Vi har 50 000 sidor av dokumenterad bevisning.
De har begärt en sammanfattning.
En sammanfattning av 50 000 sidors arbete?
Okej, hur svarar vi på det?
Jag antar att vi skriver en sammanfattning...
...och sen ger vi arslet de 50 000 sidorna.
Helvete.
Carrie Everett var från början tydlig med att hennes make Emmett
inte var döende när orkanen Katrina drabbade New Orleans.
Mrs Everett, var er make nära döden
när orkanen slog ner? -Nej.
Ville de inte flytta honom, tror du?
Låt oss tala klarspråk. Du jobbar på sjunde våningen.
Du har en man, förlamad, 172 kg tung. Vill du verkligen riskera att skada dig
för att försöka bära den mannen nerför sju trappor?
Ni tror att han kan ha dödats på grund av sin storlek?
Ja, det är definitivt vad jag tror.
Orkanen... - Det här är inte illa.
Rättsprocesserna mot Tenet och Memorial får också publicitet.
Vilka har stämt dem hittills?
Vad jag vet, de anhöriga till Emmett Everett, Alice Hutzler,
Rose Savoie och Hollis Alford. -Så ni tror att det var mord?
Ja. Jag tror att det var mord.
Direkt från New Orleans...
Anhöriga ger intervjuer och inleder rättsprocesser.
Det skapar en bild som inte är idealisk för oss.
Det de säger är inte sant.
Jag vet, men de är anhöriga, det framkallar starka känslor.
Vi måste hitta ett sätt att avvärja det.
Som vad?
Jag vill att du medverkar i 60 Minutes.
De är intresserade.
Det är en möjlighet för dig att berätta din historia med egna ord.
60 Minutes?
Jag vet att du är stark nog att klara det.
De skulle kunna krossa mig.
Eller blir det ett sätt för hela världen att se dig som jag ser dig.
Fundera på det.
Om jag pratar med dem, kan de förvränga mina ord.
Du är oskyldig, Anna.
De måste få veta vem du är.
De måste få lära känna dig.
Att du är en djupt omtänksam person som inte har gjort nåt fel.
Då så, allihop.
I somras slog Louisianas justitiekansler staden med häpnad
när han hävdade att fyra av de döda på Memorial
inte dog av sjukdom eller ens av de fasansfulla förhållandena.
I kväll, för första gången, får vi höra från den anklagade.
Det är otroligt chockerande för mig att jag faktiskt sitter här
och pratar om det här med dig på nationell tv.
Och jag vill att alla ska veta att jag inte är en mördare.
Du gick från att vara en högt ansedd läkare
till, i lagens ögon, en brottsling. Hur påverkade det dig?
Det var fullständigt förkrossande,
för i hela mitt liv har jag försökt göra gott.
Och i hela mitt vuxna liv... - Hon är väldigt övertygande.
...har jag gett allt jag har... -Ja.
...inom mig för att ta hand om mina patienter.
Dog människor?
Ja, människor dog.
Av sina sjukdomar eller av förhållandena?
Ni måste förstå att det fanns väldigt sjuka människor på sjukhuset.
Hettan var intensiv,
och vi saknade alla de verktyg som vi normalt använder.
Så människor dog av de fasansfulla förhållandena
för att de inte var starka nog att tolerera dem.
Herregud. -Liken hopade sig.
Kapellet blev ett bårhus.
Sen hördes skottlossning. Man fruktade att plundrare kunde bryta sig in.
Tänkte du vid nåt tillfälle att det var ute med dig?
Du känner inte mig, så du vet inte hur tuff jag är.
Jag tror inte att nån gav upp hoppet.
Jag gav inte upp hoppet,
för som cancerspecialist ger jag hopp till mina patienter.
Jag är hopp.
Hon säger också att hon inte är kapabel till barmhärtighetsmord.
Jag tror inte på dödshjälp.
Jag anser inte att nån har rätt att besluta när en patient ska dö.
Men vad jag tror på är lindrande vård.
Och det betyder att vi ser till att de inte lider nån smärta.
Min roll, som jag sa, är att hjälpa dem igenom deras smärta.
Dr Pou och sköterskorna
riskerar livstids fängelse
och att aldrig få praktisera medicin igen.
Det är det...
...som är absolut mest smärtsamt för mig.
Jag är väldigt hängiven, och jag älskar mitt yrke.
Jag älskar det verkligen. Det är det bästa med mitt liv.
Och det faktum
att jag kanske inte får fortsätta att göra det jag älskar mest,
när jag vet att jag kan göra mycket gott,
är bara så oerhört smärtsamt för mig.
Gissa vad. Vi har fått alla de slutliga patologirapporterna.
Kan jag inte få dricka en kopp kaffe först?
Inte en chans. -Okej.
Baden och Wecht bekräftade skriftligen
vad de sa på Minyards kontor.
I Badens analys: "Nio döda från LifeCare dog av läkemedelsförgiftning."
Och Wecht analyserade 20 dödsfall
och konkluderade att alla dog av läkemedelsförgiftning.
Sen har vi rapporter från dr Frank Brescia.
"Mord i nio fall."
Och sen dr James Young,
som är ordförande i Amerikanska akademin för forensisk vetenskap.
"Alla patienterna överlevde de föregående dagarna,
och att varje patient på en våning dog
på tre och en halv timmar av läkemedelsförgiftning är obegripligt."
Det är obestridligt.
Nej, det är det inte. Jag menar, inget är obestridligt.
De kommer att ifrågasätta skicket på kropparna
och Fotis påståenden om läkemedlens dödlighet...
Men fyra framstående medicinska experter hävdar att de var mord.
Ja.
När är det nog för dig, Butch?
Det handlar inte om mig.
Vad? Tror jag att de blev mördade?
Ja, självklart.
Men vad jag försöker säga är att endast bevis inte räcker här.
För att Pou medverkade i 60 minutes?
Ja, och hon gjorde väldigt bra ifrån sig.
Ett tv-program avgör inte det här. -Tror du inte det betyder nåt?
Nej. -Okej.
Människorna i stan kommer att undra:
"Varför borde Anna Pou, en hjältemodig läkare, hamna i fängelse?
Varför måste hon bli den som tar skulden för allt som gick snett?"
Vet du vilka som inte greps?
Ingen från nån företagsenhet.
Ingen från Tenet. Ingen från LifeCare.
Och statstjänstemännen?
Varför inte guvernör Blanco? Eller borgmästare Nagin?
De var ledarna. Det hade för helvete ansvaret!
Det är vad vi måste övervinna.
Du, jag är leds... Jag bara...
Jag försöker bara vara realistisk
så att vi kan komma på vad vi ska göra.
Så vad vill du göra?
Låt oss bara skicka över all forensisk bevisning till Morales
och kanske slå in den med en stor röd rosett.
Visst.
Grattis, Anna. Du var fantastisk. Det kunde inte ha gått bättre.
Jag hoppas du har rätt. -Det har jag.
Jag har pratat med flera medicinska grupper.
Stödet flödar in.
Lyssna här.
Det här kom just från Louisianas medicinsällskap.
"LSMS är säkra på att dr Pou agerade hjältemodigt
under de mest utmanande och fasansfulla förhållanden,
och fattade beslut i sina patienters bästa intresse."
Sjukvårdskåren ställer sig bakom dig.
Det är väldigt uppmuntrande.
Kommunens coroner Frank Minyard ringde just.
Han såg intervjun. Han vill träffa dig.
Varför skulle jag vilja det?
Det här är bra. Tro mig.
HELIGA BIBELN
Märkligt att vi aldrig träffats.
Jag kände din far väl. Jag var ofta hemma hos er.
Jag var ett av elva barn,
så jag kanske sprang förbi dig eller kräktes på dig eller nåt.
Det är möjligt.
Din far var en fin man.
Och en fantastisk läkare. -Ja.
Och han var särskilt vänlig och skickade patienter till mig
när jag startade min gynekologpraktik.
Han är skälet till att jag är läkare.
Så hur mår du?
Ärligt talat har det inte varit lätt.
Det har det säkert inte.
Jag har en liten aning om vad du gick igenom.
Under stormen, för att nå mitt kontor i centrum,
fick jag vada, simma och sen lifta med en båt.
Jisses.
Jag var fast där i fyra dagar.
Visst verkade mat och vatten dyrbart? -Ja.
Om natten kunde jag inte sova, med all skottlossning.
Vi hörde dem också.
Människor som inte var här kan bara inte förstå.
Nej, det kan de inte. -Nej.
Mitt jobb är inte bara att undersöka kroppar. Det kan vem som helst göra.
Vad jag gör är att försöka förstå varför saker hände.
Jag vill gärna förstå de inblandade, träffa dem personligen om jag kan.
Det är fruktansvärt just nu, hur vår stad blir dömd.
Jag håller fullständigt med.
Jag har hanterat över 650 döda kroppar från Katrina.
Sexhundrafemtio. Och det är bara här i New Orleans.
Det är obegripligt.
Jag tackar Gud för att jag inte var i det sjukhuset,
att det inte var jag som måste fatta de besluten.
Gud välsigne dig för allt du gjorde.
Tack. Tack.
Det var Green Day, här på WVXT Baton Rouge,
hem åt den bästa rockmusiken.
Och nu våra lokala nyheter.
New Orleans coroner Frank Minyard släppte ett uttalande denna morgon
där han sa att han inte hittat några bevis på mord
i fallet med de 45 kroppar som hittades förra året
på Memorial Medical Center i efterdyningarna av orkanen...
Hallå?
Hörde du vad Minyard just meddelade?
Ja, jag hörde det just.
Hur kan han säga att bevis saknas?
Som sagt, han kommer att vilja göra sin egen bedömning.
Vilket skitsnack! -Var är du?
På väg till New Orleans.
Nej... Virginia, nej, nej, nej...
Helvete!
Ursäkta mig! Hallå! Du får inte gå in där.
INGA BEVIS PÅ MORD
Hur kunde du göra så här? Hur kunde du säga det?
Det finns så mycket stöd för dr Pou just nu.
Ett offentligt tillkännagivande av mord skulle inte bara orsaka problem,
det vore väldigt negativt för vår stad.
Hur blir det för stan när folk får veta att ni ignorerade sanningen?
Säg mig en sak, miss Rider.
Vad händer nästa gång det blir orkan? Eller gången efter det?
För de gångerna kommer helt säkert.
Vad händer när det det inte finns nån sjukvårdspersonal till våra sjukhus?
Inga läkare. Inga sköterskor.
För att de är rädda att om de gör fel under en kris,
så blir de behandlade som brottslingar. Vad händer med vår stad då?
Menar ni att läkare skulle hota invånarna i den här stan?
Och överge sina uppgifter? Dessutom är det inte ert jobb.
Jag motsätter mig respektfullt.
I 31 år har hela mitt arbete handlat om att göra vad som är bäst för staden.
Nej, ert jobb, ert faktiska jobb,
är att göra bedömningar baserade på vetenskapliga fakta, på bevis.
Så gör bara ert satans jobb.
Gör det ni ska.
På håll ser den ut som vilken amerikansk stad som helst,
men återbesöker man New Orleans nu så inser man omfattningen av sveket.
Presidenten utlovade det största återuppbyggnadsprogrammet nånsin,
men kom till de allra fattigaste områdena,
så finns det inga som helst bevis på statlig hjälp.
Nionde distriktet, som de andra fattiga, mestadels svarta områdena i staden,
har bokstavligen lämnats att ruttna.
Och det som också är så slående
är att det finns så få människor kvar här att fråga om framtiden.
Det nedre nionde distriktet förlorade över 10 000 invånare,
och endast 7 % av dess tidigare befolkning återstår.
Det är väldigt orättvist. Jag tycker det är orättvist.
Jag vet inte hur länge jag orkar. Jag får kanske packa ihop och flytta.
Tänka sig att du har bjudit på första omgången. Vad...
Tack för att du kom.
Är allt okej?
Butch...
Jag klarar inte det här längre.
Jag förstår att politik är inblandad. Jag är ingen idiot.
Men jag förstår inte hur människor kan irra sig så långt ifrån fakta.
Och jag är bara... Jag kan bara inte tolerera det längre.
Du, jag överreagerade. Vi har jäkligt bra bevisning.
Nej. Du hade helt rätt.
Det är mycket mer på spel här än bara en uppsättning fakta,
och jag borde öppna ögonen för det.
Jag borde ha lyssnat på dig, men...
...nu när jag ser vart tåget är på väg måste jag hoppa av
för min mentala hälsas skull. -Virginia.
Nej, jag är inte som du.
Jag bara...
Jag kan inte låta bli att ta allt det här personligt.
Och det sliter mig i stycken.
Jag har älskat varje minut av att arbeta med dig.
Men jag har fått nog.
Får jag argumentera det här med dig? -Snälla, låt bli.
Det är svårt nog ändå.
Vi var ett höjdarteam.
18 MÅNADER EFTER ORKANEN KATRINA
20 FEBRUARI 2007
Sir, de är nästan redo för er.
Tack, min vän.
Tack, allihop, för att ni kommit i dag.
Jag vill förtydliga mitt tidigare uttalande.
När jag sa att jag inte sett några bevis för mord
dittills i utredningen av Memorial Hospital,
menade jag inte att mord inte var dödsorsaken för patienterna på Memorial.
Det måste fortfarande avgöras och är föremålet för vidare utredning
och en presentation jag ska hålla för den särskilda åtalsjuryn.
Tack.
DIREKT: CORONER MINYARDS PRESSKONFERENS
Hur kan han säga en sak och sen nåt helt annat?
Jag vet inte.
...säger nu att han inte har uteslutit mord.
Jag går och arbetar lite.
Raring, du kanske ska ta det lugnt en stund.
Ska jag sitta och oroa mig över ett utfall jag inte kan kontrollera?
Nej, men vi kanske kan göra en resa?
Bara vi två. Vi kan åka ner till Florida.
Och låta nån fotografera mig när jag semestrar på nån strand?
Vince, jag vet att du menar väl, men det är inte min grej.
Det är... Du känner mig.
Jag måste hålla igång för att inte tappa förståndet.
Varsågoda och sitt.
God morgon. -God morgon.
Mina damer och herrar, ni har valts
som medlemmar av åtalsjuryn för kommundelen Orleans.
Ni kommer att få höra bevisning,
och ni kommer att vägledas i ert beslutsfattande
av distriktsåklagarteamet.
Det här är ingen rättegång.
Ni kommer inte att få höra passionerade argument från båda sidor.
I stället kommer distriktsåklagarteamet att leda er
genom information de har samlat gällande just det här målet.
De och jag instruerar er, och ni åtalar när det är berättigat.
Ni kommer också att hemlighålla allt som sker här inne. Uppfattat?
Ja, herr domare.
Då har er tjänstgöring börjat.
Vi får inte veta nåt förrän de fattar ett beslut.
Vad de gör bakom lyckta dörrar sker i fullständig hemlighet. Alltihop.
Om du bad mig utforma den mest intensiva tortyr man kan tänka sig,
så vore det det här.
Ja.
En rättegång, oavsett domen, kommer att förgöra mig fullständigt, Rick.
Vad ska jag göra?
Då så, allihop.
Det här är Maya.
Hon är en 49-årig kvinna med återkommande svalgcancer.
Vi har mycket arbete framför oss,
så jag vill att vi alla behåller fokus.
Då så.
Vi ska göra allt vi kan för henne med Guds hjälp.
Amen.
Dr Pou, ni var fantastisk i dag.
Vi var duktiga. Allihop.
Doktorn, jag ville bara tala om att jag bidrog till er försvarsfond.
Monica. Tack.
Ni är den sortens kvinna jag vill bli.
Och jag ber för er.
Tack. Ja. Jag ber också för mig.
23 MÅNADER EFTER ORKANEN KATRINA
24 JULI 2007
Ärade jurymedlemmar, välkomna tillbaka.
MÄNSKLIGA LAGAR STÅR UNDER GUDOMLIGA LAGAR.
Michael Morales, närvarande å Louisianas vägnar.
Åtalsjuryn har ett beslut i ärendet, herr domare.
I målet Anna Pou,
har ni ombetts överväga tio åtalspunkter.
En punkt oöverlagt mord
och nio punkter konspiration att begå oöverlagt mord.
Vad är ert beslut?
I var och en av dessa punkter står det "Inte en giltig åtalspunkt."
Stämmer det?
Ja, herr domare.
Då så. Detta mål och er tjänst är avslutat.
En uppdatering nu om ett kontroversiellt brottmål.
Åtalsjuryn i New Orleans kommer inte att åtala
en kirurg som anklagas för att ha dödat fyra allvarligt sjuka patienter.
Åtalsjuryn har beslutat att inte åtala henne för brott.
Anna.
De åtalade dig inte.
Inte för nåt. -Herregud.
Herregud. O, Gud. Herre, tack. -Vad? Inget?
Tack, Herre.
Inget?
Nej.
Distriktsåklagare Jordan.
Vad tycker ni om beslutet?
Jag håller med åtalsjuryn. Tack.
Mr Morales, er kommentar, tack?
Snälla, ta en kopia.
Ni kommer att se att forensiska experter från hela landet
har konkluderat att dödsfallen som skedde på Memorial Medical Center
var mord.
Om så är fallet, sir, varför åtalade inte åtalsjuryn?
För att de inte fick höra vittnesmål från nån av dessa experter.
Varför inte? -Det får ni fråga distriktsåklagaren om.
Är det rättvist att döma dr Pou för besluten hon fattade
med tanke på de otroligt fasansfulla förhållandena som rådde?
Jag vägrar acceptera att förhållandena var en ursäkt för att ta ett människoliv.
Vad är värdet på ett människoliv?
Vilka förhållanden kan möjligen rättfärdiga att man tar människoliv?
Det här är frågorna som detta fall ger upphov till.
Så, nej. Jag tror inte på nåt vis
att åtalsjuryn nådde rätt beslut.
Butch?
Är du okej?
Ja, ja, jag mår bra.
Jag vet att du inte gärna diskuterar dina fall,
men... Jag är ledsen att det här inte gick som du ville.
Det där sjukhuset, det var inget satans stridsfält
med flygande granater. Det var ett härbärge.
De hade mat och vatten och räddningsbåtar.
Skulle inte nån hellre riskera att bli buren nerför trapporna
eller nedsänkt ut genom ett fönster än att inte försöka alls?
Varför inte åtminstone försöka få ut honom?
Om du är läkare, får du bara bestämma vem som lever och vem som dör?
Om du känner för att ge dina patienter enorma doser av morfin och Versed,
så är det upp till dig?
Och hur ignorerar man
att andra personer evakuerade människor samtidigt som du "gav lindring"?
Dessa stackars människor.
Dessa stackare, de hade ingen aning om vad som hände dem.
De hade inget sätt att försvara sig.
Det här gör verkligen ont, Lin. Lin, det här gör verkligen ont.
Jag vet.
Jag ville ge tillbaka det här.
Jag önskar vi kunde ha gjort ett bättre jobb.
Det var inte ert fel.
Dr Pou och alla dessa mäktiga personer, de radade upp sig bakom henne.
Emmett. Du vet, han var min ungdomsförälskelse.
Vi träffades när jag behövde en dejt till skolbalen i tredje ring.
Han var bror till min kompis, och jag hade sett honom sitta på verandan.
Så jag sa till min vän:
"Fråga din bror om han vill ta mig till skolbalen."
Och det ville han.
Emmett.
Han brukade säga: "Flicka, du ska bli min fru."
Och jag sa: "Pojke, du är den sista på jorden jag skulle gifta mig med."
Bara för att förvirra honom.
Han var den mest kärleksfulla, omtänksamma man jag nånsin träffat.
Jag önskar jag hade träffat honom.
Mord har ingen preskriptionstid.
Jag har väntat länge på rättvisa. Jag kan vänta lite längre.
JUSTITIEDEPARTEMENTET
Ser man på. Gångna julars ande.
O, ja. Jag hemsöker dig fortfarande.
Jag ska bara hämta resten av mina saker.
Ingen har tagit din plats, ser jag.
Nej, jag tar bara fem minuters paus.
Du var väl smart som drog dig ur när du kunde.
Det gör det inte enklare att smälta.
Ursäkta språket, men vad i helvete hände där inne?
Bland annat kallade de aldrig Kristy Johnson.
Vad?
Hur låter man bli att kalla ögonvittnet till ett mord?
Och ingen av de externa forensiska experterna vittnade visst heller.
Hur tänkte de?
Det är en outgrundlig fråga.
Men åtalsjuryns uppgifter är permanent förseglade,
så det får vi aldrig veta.
Jag kan inte låta bli att tänka att vi misstog oss som bara gav oss på Pou.
Det var en flod av bevis som rann åt ett visst håll, och vi måste följa den.
Den ledde oss rakt till Pou.
Ja, till en läkare som var föredömlig på alla sätt. Utom när hon inte var det.
Vidare.
Jag är glad att jag sprang på dig, Butch.
Samma här.
Ta hand om dig, Virginia.
Hej då.
ETT ÅR SENARE
Mina damer och herrar...
KATASTROFBEREDSKAP FÖR SJUKVÅRDSBRANSCHEN
...det är mitt privilegium i kväll
att få presentera vår hedersgäst dr Anna Pou.
Ja!
Tack ska ni ha. Tack så mycket, allihop.
Tack. Jag ska bara kommentera lite kort.
Ingen av oss här i rummet
kommer nånsin att glömma vad som hände under Katrina.
Vi har alla våra egna historier att berätta.
Vad som hände mig inne på Memorial Hospital...
...är svårt att beskriva.
Hettan, stanken, avsaknaden av ström,
kaoset när vi försökte evakuera patienterna.
Sen på onsdagen så upphörde evakueringen bara.
Vi vet inte varför. Ingen sa varför.
Sen på torsdagen,
fick vi besked att "alla måste ut ur sjukhuset i dag".
Efter fem sömnlösa dagar och nätter ringde FEMA och sa:
"Vi tar alla båtar kl 12:00,
så få ut alla ni kan ur sjukhuset innan dess,
för de får inte stanna kvar där inne längre."
Kustbevakningen skickade helikoptrar,
men de kom inte förrän på torsdagseftermiddagen.
Jag bör påpeka nåt jag inte visste.
Kustbevakningens helikoptrar kan inte flyga nattetid.
Vi fick inte det stöd vi behövde för att evakuera patienter.
Inte ens i närheten.
Vi lämnades i sticket
av lokala, delstatliga och statliga myndigheter som fullständigt svek oss.
Vi blev övergivna.
Jag är bara läkare.
Plikten att vårda låter enkel. Det låter fantastiskt.
Men i praktiken är det inte alltid så.
Jag vet i mitt hjärta att varenda en av oss i det sjukhuset
gjorde allt vi kunde för att lindra och vårda.
Ingen blev övergiven. Ingen försummades.
Och alla behandlades med värdighet.
Och trots att mitt liv förändrades för evigt den 17 juli 2006, när jag greps,
ser jag inte på mina omständigheter med bitterhet,
för Gud har varit verkligt fenomenal.
Och han sände mig så många människor för att hjälpa mig igenom det här.
Han sände mina vänner...
...min familj, mina patienter...
...sköterskor, mina läkarkollegor.
Jag ser så många av er sitta här i rummet.
Jag skulle inte vara här utan alla er.
Modet och styrkan som ni har gett mig
är sannerligen en gudagåva.
Så er kärlek och Guds godhet, är det som hjälpte mig att möta varje dag.
Jag betraktar mig själv som en av världens mest lyckligt lottade
tack vare ert stöd. Och för det tackar jag er.
Ja!
Tack så mycket, från djupet av mitt hjärta. Tack.
Tack.
Tack. Tack.
Hej, Anna. -Horace.
Jag är så glad att se dig här.
Hur mår Vince?
Han mår bra. Var är han?
Han dansar där borta. -Ja.
Redo att släppa loss efter året som gått.
Jag kan bara föreställa mig.
Det har varit overkligt, Horace.
Det har varit overkligt.
Det är enda sättet jag kan beskriva det på.
Anna, FEMA drog inte in båtarna.
De kördes av frivilliga.
Och de kunde inte ha ringt och meddelat oss, för våra telefoner fungerade inte.
Och du vet att kustbevakningens helikoptrar faktiskt flög nattetid.
De använde nattkikare.
De utförde räddningar hela tiden.
Det var inte som om kustbevakningen inte försökte rädda patienter.
Horace. De flög inte om natten.
Fråga Vince. Han är pilot.
Anna, jag var också på Memorial.
Bara för att du minns saker på ett sätt, betyder inte det att de är sanna.
Jösses.
Jag önskar dig allt gott.
DR ANNA POU FORTSÄTTER ATT PRAKTISERA SOM LÄKARE
I NEW ORLEANS MED OMNEJD.
DR POU OCH HENNES ADVOKAT SKREV TRE LAGFÖRSLAG SOM SKYDDAR
HÄLSOVÅRDSPERSONAL UNDER KATASTROFER FRÅN DE FLESTA RÄTTSPROCESSER.
DE GODKÄNDES ENHÄLLIGT.
CIVILA RÄTTSPROCESSER SOM INLETTS MOT DR POU OCH ANDRA
AV TRE FAMILJER, INKLUSIVE FAMILJEN EVERETT, GJORDES UPP.
FAMILJERNA GICK MED PÅ ATT HÅLLA TYST
OM VILLKOREN I UPPGÖRELSERNA.
INGEN FRÅN MEMORIAL BLEV NÅNSIN ÅTALAD
FÖR HÄNDELSERNA I EFTERDYNINGARNA AV ORKANEN KATRINA.
ÅR 2006 ERKÄNDE ARMÉNS INGENJÖRSKÅR ATT RITNINGS- OCH KONSTRUKTIONSMISSTAG
LEDDE TILL MERPARTEN AV ÖVERSVÄMNINGARNA EFTER KATRINA.
2018 SLUTFÖRDE ARMÉNS INGENJÖRSKÅR
ETT NYTT NÄTVERK AV SKYDDSVALLAR TILL EN KOSTNAD AV 18 MILJARDER DOLLAR
ÖVER HELA NEW ORLEANS.
PÅ GRUND AV STIGANDE HAVSNIVÅER OCH SUMPIGA MARKER
KAN SYSTEMET BEHÖVA UPPDATERAS SÅ TIDIGT SOM 2023.
HUR MAN SKA PRIORITERA MEDICINSKA TJÄNSTER UNDER KRISER
ÄR ÄNNU INTE AVGJORT.
DEDIKERAT TILL ALLA DE SOM UTSTÅTT LIDANDE OCH FÖRLUSTER
PÅ GRUND AV ORKANEN KATRINA OCH EFTERFÖLJANDE HÄNDELSER.
OCH TILL NEW ORLEANS ALDRIG SINANDE KRAFT.
Undertexter: Kristina Donnellan