ד"ר באלץ, תודה שבאת לדבר איתנו שוב.
אנחנו רוצים להתמקד ביום החמישי ההוא, אחד בספטמבר.
כולנו נמות.
הייתה אנרכיה.
אף אחד לא ידע מה קורה. אף אחד לא היה אחראי.
והתקבלו החלטות שלא היו צריכות להתקבל.
אנחנו צריך לצמצם משמעותית את מספר האנשים
ואני חושבת שאתה צריך להתפנות עם הקבוצה הבאה.
להתפנות?
סוזן, אני לא יכול להתפנות. אני רופא.
רופאים מטפלים במטופלים.
הוראס, אף אחד מאיתנו לא יכול לעשות כלום עכשיו.
אמרו לי להתכונן ליציאה, באותו רגע.
שיוציאו אותי משם בסירת הצלה.
אני אכול רגשות אשם בגלל זה.
שלא נשארתי שם עד הרגע האחרון.
גבורה אמיתית הייתה לזכור למה אנחנו רופאים,
ולא משנה עד כמה הנסיבות קשות,
לדבוק בשבועה שלנו, "לא לגרום נזק."
אבל בכל הכאוס הזה, אנשים פשוט שכחו מי הם.
והעיוורון הזה התפשט והשתלט על הכול.
אני מתכוון לזה. הוא השתלט על הכול.
"דשדשו במים"
"דשדשו במים, ילדים
דשדשו במים
דשדשו במים, ילדים
דשדשו במים
האל יסעיר את המים האלה
אדם ירד אל הנהר
אדם ירד אל הנהר, אלי
אדם ירד אל הנהר
ירד לשם להתפלל
דשדשו במים
דשדשו במים, ילדים"
על פי ספרה של שרי פינק -
"דשדשו במים
האל יסעיר את המים האלה
האל יסעיר את המים האלה"
חשבון נפש -
באטון רוז' -
11 חודשים אחרי הוריקן קטרינה -
18 ביולי 2006 -
אחר צהריים טובים לכולם.
בית החולים ממוריאל הוא בית חולים בעיר ניו אורלינס.
הוא בית חולים גדול שקיים שם כבר זמן רב.
בתוך בית החולים פועל בית חולים קטן יותר בשם לייק-סייד.
לייף-קייר.
בלייף-קייר מאושפזים חולים במצב אקוטי,
שחלקם, כך נטען, הומתו בזריקה קטלנית.
ד"ר אנה פו ושתי אחיות, שרי לנדרי ולורי בודו,
נעצרו בגין ארבעה אישומים בסיוע לרצח מדרגה שנייה.
ארבעה מטופלים קיבלו זריקה של מורפיום ומזדולום.
מידאזולם.
מידאזולם, המוכר בשם "ורסד".
כל אחת מהתרופות יכולה להרוג,
אבל שתיהן ביחד יוצרות קוקטיל קטלני.
עובדי רפואה חשבו אולי שהם אלוהים.
הוטל עליהם לדאוג לשלומם של אנשים הזקוקים לעזרה.
זו לא המתת חסד. זו הריגה, חד וחלק.
התיק עובר עכשיו
למשרד התובע המחוזי של ניו אורלינס, אדי ג'ורדן,
שיקבע אם לבקש מחבר מושבעים מיוחד להאשים אותן ברצח.
תודה.
נזק נוסף של הוריקן קטרינה, ביום שלישי...
מוות בביה"ח -
רופאה ושתי אחיות נאשמות ברצח.
מואשמות בכך שרצחו ארבעה מטופלים
בבית החולים ממוריאל בניו אורלינס.
ריצ'רד סימונס עורך דין -
אילו רשויות חוק רודפות רופאות ואחיות
שנשארו בתפקידיהן בזמן משבר?
משרד התובע הכללי עצר שלוש עובדות רפואה משכמן ומעלה
כדי שהוא יוכל לכנס מסיבת עיתונאים לחיזוק המוניטין שלו עצמו.
האם מרשתך, ד"ר פו, חפה מפשע?
כן. ללא ספק. לחלוטין.
לא נעברה שום עברה.
רואים את התצהיר הזה?
זו סתם פיסת נייר עם טענות,
וכמו כל פיסת נייר, יש לה שני צדדים.
אין כאן מניע, אין הריגה.
מה אעשה, וינס?
איך אני יכולה לצאת מהבית? מה יחשבו עליי?
הם יחשבו...
הם יחשבו שרודפים אותך בתואנות שווא, וזה נכון.
כן, הלו?
לא, היא לא זמינה.
סליחה?
כן, טוב, לא משנה מי אני, טוב?
לא, אני לא יכול.
יודעת מה? אני פשוט אנתק את המכשיר הארור.
יש עדיין שישה או שבעה שמשחרים לטרף בחוץ.
את צוחקת עליי. -זה סוריאליסטי.
אני צריכה להפקיד את הדרכון שלי.
אנחנו צריכים לשלם 100,000 דולר ערבות עד יום חמישי
או שיחזירו אותי לכלא.
אני לא מאמינה שזה באמת קורה.
שלי מכובה. מצאו את שלך?
הלו. -וינס, זה דן נאס. מה שלומך?
היי, דן. אנחנו עושים כמיטב יכולתנו, למען האמת.
שמע, אני מנסה לתפוס את אנה.
כן. בסדר. חכה רגע.
היי, דן.
ד"ר דן נאס חבר איגוד הכירורגים -
אנה, אני מצטער כל כך.
כל מה שקורה, כל מה שמעוללים לך, פשוט עושה לי בחילה.
כולם בעדך, ואנשים שואלים איך הם יכולים לעזור.
מעודד לשמוע.
אז זה מה שאני מציע. אני רוצה להקים קרן להגנה המשפטית עבורך.
דן, אין צורך בזה.
יש צורך. בואי נהיה פרגמטיים. את תזדקקי לכסף.
וכולם רוצים לעזור.
זה מתחשב מאוד מצדכם.
בחייך.
כמה אנשים ממורמרים מעלים האשמות מגוחכות,
ופתאום כל הדבר הזה
נהפך לסיפור חדשותי סנסציוני מגוחך במהדורות החדשות בכל המדינה?
כמו שאמרתי, זה עושה לי בחילה.
אין לי מילים לומר לך כמה אני מעריכה את השיחה הזאת ואת התמיכה שלך.
כמובן. כולנו עומדים לצדך.
טוב, המערכה נפתחה.
אנחנו עושים את כל העבודה ופוטי אפילו לא זוכר את השמות.
כן. מה שחשוב זה רק מה שהתובע הכללי של ניו אורלינס עושה.
מה אתה יודע עליו?
אני לא יודע מה העמדה של אדי ג'ורדן בעניין.
שיגעון.
אנחנו צריכים לדאוג שהתיק יהיה בלתי ניתן להכחשה ככל האפשר.
הדבר הראשונה שכל תובע ישאל זה איך המומחים מסווגים את מקרי המוות.
ולכן בזה אנחנו נתמקד, בראיות הפורנזיות.
חוקר מקרי המוות -
הבטחתי בילוי בעיר כדי שתבואו להיוועץ בי.
אז הזמנתי לנו שולחן ב"גלאטואה".
ואז נראה במה אנחנו מסתבכים לאחר מכן.
חבורת פתולוגים בסיבוב ברים.
אין טוב מזה.
בוץ', התובע המחוזי יגיע לפגישה הזאת או לא?
אדי ג'ורדן יודע על הפגישה.
בואו נתחיל. נוכל לעדכן אותו.
רוברט, רוצה לפתוח?
בהחלט. במעבדה שלי בדקו דגימות רקמה מ-41 גופות.
ב-23 מהן התקבלה תוצאה חיובית למורפיום או למידאזולם או לשניהם.
בסדר, מה המסקנה שלך בנוגע לכמויות?
ריכוזי התרופות נראים לי גבוהים מאוד.
הם קופצים לעין עם נורות אזהרה.
לאור מצב הגופות, אתה חושב שהתוצאות שלך תקפות?
בהחלט. ללא ספק.
בסדר. אז בואו נעבור על המטופלים אחד אחד.
אליס הצלר, בת 90, אושפזה בלייף-קייר לטיפול בדלקת ריאות.
יום רביעי בערב, אין תיעוד של תלונות על כאב או על מצוקה
שמצביעות על צורך בתרופות האלה.
ובכל זאת היא מתה ביום חמישי אחר הצהריים.
עם מורפיום ומידאזולם בכבד, במוח וברקמות השרירים שלה.
ולא היה לה מרשם לאף תרופה. -לנוכח התוצאות האלה,
המסקנה שלי, ומייקל, תגיד עם אתה מסכים, היא הריגה.
אני מסכים.
רוז סבואה.
שתי התרופות נוכחות, לא מצוין צורך רפואי. הריגה.
מסכים. -וילדה מקמנוס.
הריגה.
אמט אוורט.
המטופל היה בהכרה, מודע וערני.
לא היה לו מרשם לאף אחת מהתרופות.
הריגה. -אני מסכים.
הריגה.
סליחה על האיחור.
מי אתה? -אני עוזר התובע המחוזי,
מייקל מוראלס. מי אתם?
אני בוץ' שייפר, זו וירג'יניה ריידר. אנחנו ממשרד התובע הכללי.
איפה אדי ג'ורדן? -אני מייצג אותו.
לתובע המחוזי יש משהו טוב יותר לעשות מלבדוק ותר מ-20 מקרים של חשד לרצח?
אני התובע הראשי בתיק.
אם יש לכם משהו לשתף, בואו נשמע.
מר מוראלס, נוכל לדבר ביחידות רגע?
מר מוראלס, אני בטוח שתסכים
שלדוחות הרעלים יש חשיבות מכרעת בתיק זה.
מובן מאליו.
הבאנו את חוקר מקרי המוות העירוני, שני מומחי פתולוגיה חיצוניים
ואת מנהל אחת המעבדות המובילות בארה"ב,
וכולם טסו הנה במיוחד כדי לבחון את הראיות.
מן הראוי שאדי ג'ורדן יהיה כאן בעצמו.
התובע הכללי ידע שאנחנו נייצג את התביעה בתיק,
והחליט שלא לערב אותנו כמעט.
זה תיק שלנו,
ואנחנו נחליט איך לנהל אותו.
התיק הזה לא ראוי לתשומת לבו המלאה של התובע המחוזי?
כל מוות בעיר ראוי לתשומת לבנו המלאה.
אבל כאן לא מדובר במקרי הריגה טיפוסיים.
תראה, עבדתי כתובע, כמוך, במשך 27 שנים.
ואני אומר לך שבנינו לך תיק חזק מאוד. תיק מוצק מאוד.
אני אחליט אם זה נכון או לא.
אתם מוכנים לחזור?
אני קולט פער בהתלהבות בינינו לבין עוזר התובע המחוזי מוראלס.
נראה לך?
מישהו עדיין מדבר עם החוקרים האלה?
לא בלי צו זימון או עורך דין של "טנט".
נקווה שאף אחד לא יגיד להם מילה.
אם לא אכפת לך שאני שואל,
למה שהעובדים לא יסכימו לדבר עם החוקרים?
אם הם לא עשו שום דבר רע, אז ממה הם חוששים?
אתה עד כדי כך תמים, הוראס?
רק תהיתי
למה אף אחד לא מוכן להכיר בכך שנעשו טעויות.
אני יכול לשאול אותך שאלה, הוראס? -כמובן.
אילו ניתנה לך הבחירה בין להקל על מטופל,
דבר שעלול להאיץ את מותו,
או לנטוש מטופלים למוות איטי ומייסר,
מה היית בוחר לעשות?
אני לא מאמין שזו הייתה בחירה.
אפשר להקל על אנשים בלי להרוג אותם.
ואף אחד לא היה צריך לנטוש אותם.
עובדה היא שכאשר רופאים מקבלים את התפקיד הבלתי אפשרי
של להחליט מי יקבל טיפול ומי לא,
אין תשובות נכונות, הוראס.
יש רק אפשרויות איומות.
זה לא מה שקרה.
לא? איפה הייתה רשימת המטלות? נוהלי החירום?
מישהו אי-פעם הגדיר את הקריטריונים שלפיהם היינו אמורים לפעול?
יואינג, כל מה שאני רוצה שנשב כולנו,
ונברר מה השתבש כדי שנוכל להפיק לקחים לעתיד.
אני הולך לקחת לי סרטנים.
כן, גם אני.
אחרי הוריקן קטרינה
הסופרדום נהפך בכל המדינה לסמל של אובדן.
כעת הוא מזוהה עם תקווה ועם שיקום.
מאמץ שיפוץ אדיר כבר יצא לדרך,
והעובדים עמלים שבעה בימים בשבוע כדי לתקן את מה שקרס.
12 חודשים אחרי הוריקן קטרינה -
14 באוגוסט 2006 -
התבקשנו להפסיק לחקור.
מה? אתה צוחק עליי?
מוראלס ניסח מכתב מאדי ג'ורדן לתובע הכללי
שלפיו הם לא זקוקים לנו יותר,
והמשך עבודתנו לא יביא תועלת.
לא יביא תועלת?
יש לנו 50,000 עמודים של עדויות מתועדות.
הם ביקשו תקציר.
תקציר של 50,000 עמודים?
בסדר, אז איך נשיב להם?
אני מניח שנכתוב לו תקציר...
ואז נפיל עליו את 50,000 העמודים.
לעזאזל.
כשדיברנו עם קארי אוורט,
הדבר הראשון שהיא הבהירה לנו הוא שבעלה, אמט,
לא היה על ערש דווי כשהוריקן קטרינה פגע בניו אורלינס.
גב' אוורט, האם בעלך היה על סף מוות
כשההוריקן פגע בעיר? -לא.
את חושבת שהם לא רצו להעביר אותו?
בואי נהיה כנות. את בקומה השביעית.
יש לך גבר משותק ששוקל 172 ק"ג. את באמת רוצה להסתכן בכך שתיפצעי
כשתנסי להוריד את האיש הזה שבע קומות במדרגות?
בגלל הגודל שלו? לכן את חושבת שהרגו אותו?
כן, אני מאמינה בזה לגמרי.
ההוריקן גרם... -זה לא רע.
גם התביעות נגד "טנט" וממוריאל מעוררות הדים.
מי תבע עד כה?
ככל הידוע לי, המשפחות של אמט אוורט, אליס הצלר,
רוז סבואה והוליס אלפורד. -אז את מאמינה שמדובר ברצח?
כן. אני חושבת שזה היה רצח.
מניו אורלינס, כאן...
בני משפחה מתראיינים ומגישים תביעות.
הם יוצרים נרטיב שהוא לא אידאלי מבחינתנו.
מה שהם אומרים הוא לא נכון.
כן, אני יודע, אבל הם בני משפחה, יש לזה השפעה רגשית.
אנחנו צריכים למצוא דרך להגיב לזה.
מה למשל?
אני רוצה שתתראייני ב"60 דקות".
הם מעוניינים.
זו הזדמנות בשבילך להציג את הגרסה שלך במילים שלך.
"60 דקות"?
אני יודע שאת מספיק חזקה לזה.
הם יכולים להרוס אותי.
או שכל העולם יוכל לראות אותך כמו שאני רואה אותך.
חשבי על זה.
אם אדבר איתם, הם עלולים לסלף את דבריי.
את חפה מפשע, אנה.
הם צריכים לדעת מי את.
הם צריכים להכיר אותך.
לדעת שאת אדם טוב לב ושלא עשית שום דבר רע.
טוב, חבר'ה.
בקיץ הזה, התובע הכללי של לואיזיאנה הדהים את העיר
כשטען שארבעה מהמתים בממוריאל
לא מתו ממחלות או אפילו מהתנאים המחרידים.
הערב, בפעם הראשונה, נשמע את הנאשמת.
אני המומה עד עמקי נשמתי מכך שאני יושבת כאן
ומנהלת את השיחה הזאת איתך בטלוויזיה הכלל-ארצית.
ואני רוצה שכולם ידעו שאני לא רוצחת.
הפכת מרופאה מכובדת ביותר
לפושעת בעיני החוק. מה זה עשה לך?
זה שבר את לבי לרסיסים,
כי כל חיי ניסיתי לעשות טוב.
וכל חיי הבוגרים... -היא משכנעת מאוד.
נתתי כל מה שיש בי... -כן.
כדי לטפל במטופלים שלי.
אנשים מתו?
כן, אנשים מתו.
מהמחלות שלהם או מהתנאים שלהם?
אתה צריך להבין שהיו בבית החולים אנשים חולים מאוד.
החום היה נורא
וחסרו לנו כל הכלים שעומדים לרשותנו בדרך כלל.
אז אנשים מתו מהתנאים הנוראיים
משום שלא היו חזקים מספיק כדי לעמוד בהם.
אל אלוהים. -הגופות נערמו.
הכנסייה נהפכה לחדר מתים.
ואז נשמעו יריות. היה חשש שבוזזים יתפרצו למבנה.
האם בשלב כלשהו הגעת למסקנה שאתם גמורים?
כיוון שאתה לא מכיר אותי, אתה לא יודע כמה אני קשוחה.
אני לא חושבת שמישהו איבד תקווה.
אני אומרת לך שאני לא איבדתי תקווה,
כי כמומחית לסרטן, אני נותנת תקווה למטופלים שלי.
אתה יודע, אני התקווה.
לטענתה, היא פשוט לא מסוגלת לבצע המתת חסד.
אני לא מאמינה בהמתת חסד.
אני לא חושבת שמישהו רשאי להחליט מתי מטופל ימות.
עם זאת, אני כן מאמינה בטיפול תומך.
וזה אומר שאנחנו מוודאים שהם לא יסבלו מכאבים.
התפקיד שלי, כמו שאמרתי, הוא לעזור להם להתמודד עם הכאב.
אשר לד"ר פו ולאחיות,
הן עלולות להישלח למאסר עולם
ולא יוכלו לעסוק שוב ברפואה לעולם.
זה הדבר
שהכי כואב לי.
אני מחויבת מאוד ואני אוהבת את מה שאני עושה.
אני באמת אוהבת את זה. זה הדבר הכי טוב בחיים שלי.
והעובדה
שאולי לא אוכל להמשיך לעשות את הדבר שאני הכי אוהבת,
שאני יודעת שאני יכולה לעשות בו הרבה טוב,
פשוט מכאיבה לי ללא נשוא.
נחש מה? הגיעו כל הדוחות הפתולוגיים.
אני לא יכול לשתות כוס קפה קודם?
אין סיכוי. -טוב.
וכט וביידן אישרו בכתב
את מה שאמרו במשרד של מיניארד.
בדוח של ביידן: "תשעה מקרי מוות בלייף-קייר הם תוצאה של הרעלת תרופות."
וכט בדק 20 מקרי מוות
והגיע למסקנה שכולם תוצאה של רעילות תרופתית.
הגיעו דוחות נוספים מד"ר פרנק ברשיה.
"הריגה בתשעה מקרים."
וגם ד"ר ג'יימס יאנג,
נשיא האקדמיה האמריקנית למדעים פורנזיים.
"כל המטופלים עברו בשלום את קשיי הימים הקודמים,
והעובדה שכל המטופלים בקומה מתו
בתוך שלוש שעות וחצי מרעילות תרופתית אינה צירוף מקרים.
זה לא ניתן להפרכה.
לא נכון. כלומר, אין דבר שלא ניתן להפריך.
הם יערערו על מצב הגופות
ועל טענות פוטי לגבי הקטלניות של התרופות.
אבל ארבעה מומחי רפואה מובילים טוענים שמדובר בהריגה.
כן.
מה יספק אותך, בוץ'?
זה לא קשור אליי.
מה? האם אני חושב שהם נרצחו?
ברור שכן.
אבל מה שאני מנסה לומר לך
זה שראיות לבדן לא יעשו את העבודה.
למה? כי פו דיברה ב"60 דקות"?
כן, והיא עשתה את זה מעולה.
תוכנית טלוויזיה לא תכריע כאן. -את חושבת שזה לא משנה?
לא. -בסדר.
תושבי העיר ירצו לדעת,
"למה אנה פו, רופאה גיבורה, הולכת לכלא?
למה היא צריכה להיות האדם היחיד שישלם מחיר על כל מה שהשתבש?"
את יודעת מי לא נעצר?
אף אחד מתאגיד כלשהו.
אף אחד מ"טנט". אף אחד מ"לייף-קייר".
ומה בקשר לעובדי המדינה?
למה המושל בלנקו לא נעצר? או ראש העיר נאגין?
הם היו המנהיגים. הם היו האחראים.
את זה נצטרך לנצח.
תקשיבי, אני מצטער, אני רק...
אני משתדל להיות מציאותי.
כדי שנוכל לחשוב איך להשיג את המטרה.
אז מה אתה רוצה לעשות?
נשלח את כל הראיות הפורנזיות למוראלס
ואולי נקשור את הכול בסרט אדום.
בסדר.
כל הכבוד, אנה. היית נפלאה. זה לא היה יכול להיות מוצלח יותר.
אני מקווה שאתה צודק. -אני יודע שאני צודק.
הייתי בקשר עם כמה ארגוני רפואה.
הצהרות התמיכה זורמות.
תקשיבי לזה.
הגיע הרגע מהאגודה הרפואית של לואיזיאנה.
"האגודה סמוכה ובטוחה שד"ר פו פעלה באומץ
בתנאים המאתגרים והמחרידים ביותר,
וקיבלה החלטות לטובת המטופלים שלה."
הקהילה הרפואית מתייצבת מאחורייך.
זה מעודד מאוד.
התקשר אליי פרנק מיניארד, חוקר מקרי המוות העירוני.
הוא ראה את הריאיון. הוא רוצה לדבר איתך.
למה שארצה לדבר איתו?
זה טוב. תאמיני לי.
ספר תנ"ך -
אני בהלם שעוד לא נפגשנו.
הכרתי את אביך היטב. למעשה, ביקרתי בבית שלך לעתים קרובות.
טוב, אתה יודע, הייתי אחת מ-11 ילדים.
אז אולי רצתי על פניך או... הקאתי עליך או משהו.
ייתכן שזה קרה.
אביך היה אדם נפלא.
ורופא מצוין. -כן.
ד"ר פרנק מיניארד -
והוא היה אדיב במיוחד כשהפנה אליי מטופלות
בתחילת הקריירה שלי כרופא נשים.
בזכותו אני רופאה.
אז איך את מסתדרת?
למען האמת, זה לא קל.
אני בטוח שלא.
יש לי קצת מושג מה עובר עלייך.
בזמן הסופה הגעתי למשרד שלי בעיר.
הייתי צריך לדשדש במים, לשחות, לתפוס טרמפ בסירה.
אוי ואבוי.
נתקעתי כאן לארבעה ימים.
כמה יקרים נראו האוכל והמים? -כן.
בלילה לא יכולתי לישון בגלל קולות הירי.
גם אנחנו שמענו אותם.
אנשים שלא היו כאן, פשוט לא יכולים להבין.
לא, הם לא יכולים. -לא.
התפקיד שלי, כפי שאני רואה אותו, הוא לא רק לבדוק גופות. כל אחד יכול לעשות את זה.
אני מנסה להבין למה דברים קרו.
אני אוהב להבין לעומק את המעורבים, לפגוש אותם פנים אל פנים אם מתאפשר.
זה נורא עכשיו, איך ששופטים את העיר שלנו.
אני מסכימה לגמרי.
הגיעו אליי יותר מ-650 גופות מקטרינה.
שש מאות וחמישים. וזה רק כאן בניו אורלינס.
זה בלתי נתפס.
אני מודה לאלוהים שלא הייתי בבית החולים הזה,
שלא הייתי צריך לקבל את ההחלטות האלה.
האל יברך אותך על כל מה שעשית.
תודה. תודה.
אלה היו "גרין דיי", כאן ב-WVXT באטון רוז',
הבית של מוזיקת רוק מעולה.
וכעת, כותרות החדשות המקומיות.
חוקר מקרי המוות של ניו אורלינס, פרנק מיניארד, פרסם הודעה
שלפיה הוא לא מצא שום ראיה להריגה
בחקירת 45 הגופות שהתגלו בשנה שעברה
במרכז הרפואי ממוריאל, לאחר הוריקן...
הלו?
שמעת מה מיניארד הצהיר?
כן, שמעתי.
איך הוא יכול לומר שאין ראיות?
אמרתי לך שהוא ירצה להשמיע את דעתו.
זה קשקוש! -היי, איפה את?
אני נוסעת לניו אורלינס.
לא, וירג'יניה! לא, לא, לא.
לעזאזל!
סליחה! היי! אסור לך להיכנס לשם.
אין ראיות להריגה -
איך יכולת לעשות את זה? איך יכולת להגיד את זה?
יש כל כך הרבה תמיכה בד"ר פו כרגע.
הצהרה פומבית על הריגה תגרום הרבה יותר מסערת רוחות.
זה יהיה רע מאוד לעיר שלנו.
מה יקרה לעיר כשהציבור יגלה שטאטאת את האמת מתחת לשטיח?
תגידי לי משהו, גב' ריידר.
מה יקרה בהוריקן הבא? ובזה שאחריו?
כי בטוח שיהיו.
מה יקרה כשלא יהיו עובדי רפואה כדי לאייש את בתי החולים שלנו?
לא רופאים ורופאות, לא אחיות.
כי הם יחששו שאם הם יעשו טעות במצב חירום,
יתייחסו אליהם כמו לפושעים.
מה יקרה לעיר שלנו אז?
אתה אומר שרופאים יאיימו על תושבי העיר?
שהם יסתלקו מעבודתם?
חוץ מזה, זו לא העבודה שלך.
בכל הכבוד, אני חולק עלייך.
במשך 31 שנה כל העבודה שלי היה לעשות את מה שהכי טוב לעיר.
לא, העבודה שלך, העבודה האמיתית שלך,
היא להכריע על סמך עובדות מדעיות, על סמך ראיות.
אז תעשה את העבודה שלך.
תעשה מה שאתה אמור לעשות.
ממרחק היא נראית כמו כל עיר בארה"ב,
אבל ביקור חוזר בניו אורלינס עכשיו חושף את ממדי הבגידה.
הנשיא הבטיח את תוכנית השיפוץ הגדולה בהיסטוריה.
אבל בואו לשכונות העניות ביותר.
אין כאן שום ראיה לסיוע ממשלתי מכל סוג.
הרובע התשיעי, כמו שאר האזורים העניים, השחורים בעיקרם, של העיר,
מושארים, פשוטו כמשמעו, להירקב.
דבר נוסף הבולט מאוד לעין
הוא שנותרו כאן מעט מאוד אנשים שאפשר לשאול אותם על העתיד.
הרובע התשיעי התחתון איבד יותר מ-10,000 דיירים,
ונותרו רק שבעה אחוזים מאוכלוסייתו בעבר.
זה מאוד לא הוגן. אני חושבת שזה לא הוגן.
אני לא יודע כמה זמן אוכל להמשיך בזה. אולי אצטרך לארוז ולהסתלק.
תראי אותך. מזמינה את הסיבוב הראשון.
תודה שבאת לפגוש אותי.
את בסדר?
בוץ'...
אני לא יכולה להמשיך בזה.
ברור לי שיש כאן פוליטיקה. אני לא מטומטמת.
אבל לא ברור לי איך אנשים מסוגלים להתרחק עד כדי כך מהעובדות.
ואני פשוט... אני לא עומדת בזה יותר.
תראי, אני הגזמתי. יש לנו תיק מצוין.
לא. צדקת לגמרי.
מעורבים בזה הרבה יותר גורמים מאשר העובדות עצמן,
ואני צריכה להיות ערה לכך.
חבל שלא הקשבתי לך, אבל...
אני רואה לאן הרכבת נוסעת ואני צריכה לרדת ממנה
למען השפיות שלי. -לא, וירג'יניה.
לא, אני לא אתה.
אני רק...
אני לא יכולה שלא לקחת את זה באופן הכי אישי.
וזה קורע אותי.
אהבתי כל רגע של עבודה איתך, בוץ'.
אבל אני גמרתי.
אני יכול להתווכח על זה איתך? -בבקשה, לא.
זה מספיק קשה.
היינו צוות מצוין.
18 חודשים אחרי הוריקן קטרינה -
20 בפברואר 2007 -
חוקר מקרי מוות פרנק מיניארד -
אדוני, הם כמעט מוכנים לקבל אותך.
תודה, יקירה.
תודה לכם שבאתם הנה היום.
אני רוצה להבהיר את עמדתי הקודמת.
כשאמרתי שלא ראיתי אף ראיה להריגה
עד כה בחקירה בבית החולים ממוריאל,
לא אמרתי שהריגה לא הייתה
צורת המוות של מטופלים בממוריאל.
העניין טרם הוכרע וימשיך להיחקר
וגם יוצג במצגת שאני אעלה בפני חבר המושבעים המיוחד.
תודה.
שידור חי: מסיבת העיתונאים של מיניארד -
למה הוא אומר דבר אחד ואחר כך דבר שונה לגמרי?
אני לא יודע.
אומר כעת שהוא לא שלל את האפשרות של הריגה.
אני אלך לעבוד קצת.
חומד, אולי עדיף שתורידי הילוך קצת?
מה אני אעשה? אשב בבית ואדאג בקשר לתוצאה שאין לי שליטה בה?
לא, אבל מה דעתך על זה? אולי ניסע ביחד לטיול?
באמת, רק שנינו. נוכל לנסוע לפלורידה.
ושמישהו יצלם אותי נופשת בחוף הים?
אני יודעת שכוונותיך טובות, אבל זה לא מתאים לי.
זה... אתה מכיר אותי.
אני צריכה להיות עסוקה. ככה אני שומרת על שפיותי.
נא לשבת.
בוקר טוב. -בוקר טוב.
גבירותיי ורבותיי, נבחרתם
לכהן בחבר מושבעים מיוחד מטעם קהילת אורלינס.
אתם תשמעו עדויות
ותקבלו הדרכה בתהליך קבלת ההחלטות
מנציגי התביעה.
זה לא משפט.
אתם לא תשמעו טיעונים נרגשים משני הצדדים.
במקום זאת, נציגי התביעה יציגו בפניכם
את המידע שהם אספו בתיק הספציפי הזה.
הם ואני ננחה אתכם ואתם תפסקו אם יוגש כתב אישום.
כמו כן, אתם תשמרו בסוד את כל מה שמתרחש כאן. האם זה מובן?
כן. כן, כבוד השופט.
אם כך, שירותכם נפתח בזאת.
לא נדע כלום עד שהם יקבלו החלטה.
מה שהם עושים מאחורי דלתיים סגורות נשמר בסודיות מוחלטת. הכול.
אם תבקש ממני לתכנן את העינוי הכי איכותי שניתן לדמיין,
זה יהיה זה.
כן.
משפט, ולא משנה מה יהיה פסק הדין, יהרוס אותי לגמרי, ריק.
מה אעשה?
טוב, תקשיבו, כולם.
זו מאיה.
היא אישה בת 49 שסובלת מהישנות של קרצינומה של הלוע.
אנחנו נעבוד כאן זמן לא קצר,
לכן אני רוצה שכולנו נישאר ממוקדים.
בסדר.
אנחנו נעשה כל מה שאפשר למענה, בעזרת האל.
אמן.
ד"ר פו, היית מדהימה היום.
עשינו עבודה טובה. כולנו.
דוק, רק רציתי שתדעי שתרמתי לקרן ההגנה שלך.
מוניקה. תודה.
את מסוג הנשים שאני רוצה להיות.
ואני מתפללת למענך.
תודה. כן. גם אני מתפללת למעני.
23 חודשים אחרי הוריקן קטרינה -
24 ביולי 2007 -
גבירותיי ורבותיי בחבר המושבעים, ברוכים השבים.
חוקי האדם כפופים לחוקי האל -
מייקל מוראלס, מייצג את מדינת לואיזיאנה.
חבר המושבעים המיוחד הגיע להכרעה, כבוד השופט.
בתיק אנה פו,
התבקשתם לשקול הגשת כתב אישום בן עשרה סעיפים.
סעיף אחד של רצח בדרגה שנייה
ותשעה סעיפים של קשירת קשר לביצוע רצח מדרגה שנייה.
מהי הכרעתכם?
בכל אחד מעשרת הסעיף נקבע כי אין מקום להעמדה לדין.
האם זה נכון?
כן, כבוד השופט.
אם כן, בזאת תם שירותכם והדיון בנושא.
וכעת עדכון על פרשה פלילית שנויה במחלוקת.
חבר המושבעים המיוחד לא יעמיד לדין
רופאה מנתחת המואשמת בהריגת ארבעה חולים קשים בבית חולים.
חבר המושבעים המיוחד החליט שלא להגיש נגדה כתב אישום.
אנה.
הם החליטו שלא תואשמי.
באף אחד מסעיפי האישום. -אלוהים!
אלוהים. אלוהים, תודה, אלוהים. -מה? מה? כלום?
אלי הטוב, תודה.
כלום?
לא.
התובע המחוזי ג'ורדן. -אפשר לדבר איתך?
מה דעתך על החלטת חבר המושבעים?
אני מסכים עם חבר המושבעים המיוחד. תודה.
מר מוראלס, תגובתך, בבקשה?
קחו עותק, בבקשה.
אתם תראו שמומחים פורנזיים מכל המדינה
הגיעו למסקנה שמקרי המוות הנדונים שהתרחשו במרכז הרפואי ממוריאל,
היו תוצאה של הריגה.
אם כך הדבר, אדוני, למה חבר המושבעים לא פסק על העמדה לדין?
כי הם לא שמעו ישירות אף אחד מהמומחים הפורנזיים מהאלה.
למה? -את זה תצטרכי לשאול את התובע המחוזי.
האם זה הוגן לדעתך לשפוט את ד"ר פו על ההחלטות שקיבלה
לנוכח התנאים המחרידים שהתקיימו אז?
אני מסרב לקבל שהתנאים
יכולים להצדיק נטילת חיי אדם.
מהו הערך של חיי אדם?
אילו תנאים יכולים להצדיק נטילת חיי אדם?
אלה השאלות שהתיק הזה מעלה.
אז לא, אני לא מאמין בכל צורה, דרך או אופן,
שחבר המושבעים המיוחד הגיע למסקנה הנכונה.
בוץ'?
אתה בסדר?
כן, כן, בסדר גמור.
אני יודעת שאתה לא אוהב לדבר על חקירות שלך,
אבל... אני מצטערת שהפעם זה לא נגמר כמו שרצית.
בית החולים... הוא לא היה שדה קרב
עם ירי מרגמות מכל עבר, הוא היה מקום מקלט.
היו להם אוכל ומים וסירות הצלה.
האם אדם לא היה מעדיף להסתכן בכך שיסחבו אותו במדרגות
או שיוציאו אותו מהחלון, על כך שלא ינסו בכלל?
למה לא ניסיתם לפחות להוציא אותו?
אם את רופאה, את יכולה פשוט לקבוע מי יחיה ומי ימות?
אם מתחשק לך לתת למטופלים
מנות ענק של קוקטייל מורפיום ומידאזולם,
זו החלטה שלך?
ואיך את מתעלמת מהעובדה
שאנשים אחרים פינו מטופלים
באותו זמן שאת "סיפקת תמיכה"?
האנשים העניים האלה.
לאנשים עניים האלה לא היה מושג מה קורה להם.
לא הייתה להם דרך להגן על עצמם.
זה ממש כואב, לין. לין, זה ממש כואב.
אני יודעת.
רציתי לוודא שזה יחזור אלייך.
הלוואי שיכולנו לעזור לך יותר.
זו לא הייתה אשמתך.
ד"ר פו וכל האנשים החזקים האלה, הם התייצבו מאחוריה.
אמט... את יודעת, הוא היה החבר שלי בתיכון.
הכרתי אותו כשחיפשתי בן זוג לנשף סיום י"א.
הוא היה אח של חברה שלי וראיתי אותו יושב במרפסת הכניסה.
אז אמרתי לחברה שלי,
"תשאלי את אחיך אם הוא רוצה ללכת איתי לנשף."
והוא רצה.
אמט.
הוא נהג לומר לי, "ילדה, את תהיי אשתי."
ואני אמרתי, "ילד, אתה האדם האחרון בעולם שאני אנשא לו."
סתם כדי לקנטר אותו.
הוא היה האדם הכי אוהב ומסור שהכרתי בחיי.
חבל שלא זכיתי להכיר אותו.
אין חוק התיישנות על רצח.
חיכיתי לצדק הרבה זמן. אני יכולה לחכות עוד קצת.
משרד המשפטים -
היי, תראו את זה. רוחות מן העבר.
בהחלט. עדיין רודפות אותך.
באתי לקחת את שאר החפצים שלי.
לא תפסו לך את המקום בחזית, אני רואה.
כן, יצאתי למנוחה קצרה.
אני מניח שעשית בשכל כשפרשת מתי שפרשת, מה?
זה לא מקל עליי להשלים עם זה.
סליחה על השפה, אבל מה לעזאזל קרה שם?
בין היתר, הם לא זימנו את קריסטי ג'ונסון.
מה?
איך לא מזמנים את עדת הראייה לרצח?
וגם נראה שאף אחד
מהמומחים הפורנזיים החיצוניים לא העיד.
מה הם חשבו לעצמם?
זו שאלה עמוקה.
אבל הפרוטוקולים של חבר מושבעים מיוחד חסויים לצמיתות,
אז לא נדע לעולם.
אני לא יכולה שלא לחשוב שפישלנו בכך שהתמקדנו בפו.
היה נהר של עדויות שזרם בכיוון מסוים, והיינו צריכים ללכת איתו.
והוא הוביל אותנו לפו.
כן, לזו שהייתה רופאה למופת מכל בחינה אחרת. אלא שהיא לא הייתה.
ממשיכים הלאה.
אני שמחה שנתקלתי בך, בוץ'.
גם אני.
שמרי על עצמך, וירג'יניה.
ביי.
כעבור שנה -
גבירותיי ורבותיי...
מוכנות לאסון בענף שירותי הבריאות -
לכבוד ולעונג הוא לי
להציג את אורחת הכבוד, ד"ר אנה פו.
כן!
תודה. תודה רבה לכם.
תודה. אומר רק כמה הערות קצרות.
איש מהנוכחים באולם הזה
לא ישכח לעולם את מה שקרה בזמן קטרינה.
לכל אחד יש סיפור משלו לספר.
את מה שקרה לי בבית החולים ממוריאל...
קשה לתאר.
החום, הצחנה, הפסקת החשמל,
הכאוס בזמן שניסינו לפנות את המטופלים.
ואז ביום רביעי הפינוי נפסק. הם פשוט הפסיקו.
אנחנו לא יודעים למה. אף אחד לא אמר לנו.
ואז ביום חמישי,
אמרו לנו שכולם חייבים להיות מחוץ לבית החולים באותו יום.
ואחרי חמישה ימים ולילות ללא שינה, התקשרו מארגון פימ"ה ואמרו,
"אנחנו לוקחים את כל הסירות בצהריים,
אז את מי שאפשר להוציא מביה"ח, תוציאו עד אז,
כי הם לא יוכלו להישאר עוד בפנים."
משמר החופים שלח מסוקים,
אבל הם הגיעו רק ביום חמישי אחר הצהריים.
חשוב לי לציין משהו שלא ידעתי.
למסוקי משמר החופים אסור לטוס בלילה.
לא קיבלנו תמיכה מהסוג שהיינו צריכים כדי לפנות מטופלים.
רחוק מזה.
הושארנו לבדנו
ע"י הממשל המקומי, המדינתי והפדרלי, שהכזיבו אותנו לחלוטין.
אנחנו הופקרנו.
אני רק רופאה.
החובה לטפל נשמעת כדבר קל. נשמעת נפלא.
אבל בפועל, זה לא תמיד קל.
אני יודעת בלבי שכל אחד ואחד מאיתנו בבית החולים הזה
עשינו כל מה שיכולנו כדי לעודד ולטפל.
אף אחד לא ננטש. אף אחד לא הוזנח.
וכולם קיבלו יחס של כבוד.
ואף שחיי השתנו לעד ב-17 ביולי 2006, היום שבו נעצרתי,
אני לא מבכה את מר גורלי,
כי אלוהים היה באמת יוצא מן הכלל.
והוא שלח לי כל כך הרבה אנשים כדי לעזור לי לעבור את זה. באמת.
הוא שלח את החברים שלי...
את המשפחה שלי, את המטופלים שלי,
את האחיות שעובדות איתי, את עמיתיי הרופאים.
אני רואה כה רבים מכם יושבים כאן באולם הזה.
לא הייתי כאן בלעדיכם.
האומץ והכוח שנתתם לי,
הם באמת מתנה משמיים.
האהבה שלכם וגדולתו של האל
הן מה שהקים אותי בכל בוקר מהמיטה.
אני רואה את עצמי כאחד האנשים הכי בני מזל בעולם,
בזכות התמיכה שלכם. ועל כך אני מודה לכם.
כן!
תודה רבה לכם מעומק לבי. תודה.
תודה.
תודה. תודה.
שלום, אנה. -הוראס.
אני שמחה לראות אותך כאן.
מה שלום וינס?
שלומו טוב. איפה הוא?
הוא רוקד שם. -אה, כן.
מוכן לפרוק עול אחרי השנה שעברנו.
אני יכול רק לדמיין.
זה היה סוריאליסטי, הוראס.
זה היה סוריאליסטי.
אין דרך אחרת לתאר את זה.
אנה, פימ"ה לא לקחו את הסירות.
הפעילו אותן מתנדבים.
הם לא יכלו להתקשר להגיד לנו כי הטלפונים שלנו לא עבדו.
ואת יודעת שמסוקים של משמר החופים כן טסו בלילה.
הם משתמשים בציוד ראיית לילה.
הם המשיכו לחלץ עד הסוף.
זה לא נכון שמשמר החופים לא ניסו להציל מטופלים.
הוראס. הם לא טסו בלילה.
תשאל את וינס. הוא טייס.
אנה, גם אני הייתי בממוריאל.
העובדה שאת זוכרת דברים באופן מסוים לא אומרת שהם נכונים.
בחיי.
אני מאחל לך רק טוב.
המרכז הרפואי ממוריאל מערכת בריאות "טנט" לואיזיאנה -
ממוריאל -
ד"ר אנה פו ממשיכה לעסוק ברפואה -
באזור ניו אורלינס רבתי. -
ד"ר פו ועורך דינה סייעו בכתיבת שלושה חוקים -
המגנים על עובדי רפואה בשעת אסון -
מתביעות משפטיות. -
החוקים התקבלו פה אחד. -
תביעות אזרחיות שהוגשו נגד אנה פו ואחרים -
ע"י שלוש משפחות, בהן משפחת אוורט, הסתיימו בפשרה. -
המשפחות הסכימו שלא לחשוף -
את התנאים של הסדרי הפשרה. -
איש מעובדי ממוריאל לא הועמד לדין -
בגין האירועים שהתרחשו בעקבות הוריקן קטרינה -
ב-2006 חיל ההנדסה של צבא ארה"ב הודה -
שטעויות תכנון ובנייה -
הן שגרמו את עיקר ההצפה לאחר קטרינה. -
ב-2018 השלים חיל ההנדסה של צבא ארה"ב -
רשת חדשה של סוללות וחומות שיטפון בעלות של 14 מיליארד דולר -
סביב ניו אורלינס. -
עקב העלייה במפלס הים והקרקעות הרופפות -
ייתכן שהמערכת תזדקק לשיפוץ כבר ב-2023. -
השאלה איך לתעדף שירותים רפואיים במצבי חירום -
טרם קיבלה מענה. -
מוקדש לכל אלה שסבלו ושאיבדו -
בגלל הוריקן קטרינה והאירועים שאירעו בעקבותיו. -
ולרוחה האיתנה של ניו אורלינס. -
תרגום: גלית אקסלרד