האיש הזה אהב את החיים.
אני לא מכחישה שהיו לאמט בעיות רפואיות,
אבל הוא לא נתן להן לדכא אותו.
הייתה בו תשוקה לחיים.
אמט...
הוא לימד אותך להעריך את מזלך הטוב.
כי אף על פי שהיה כבול למיטה בבית חולים,
הייתה בו יותר שמחת חיים מרוב האנשים שיכולים להשתמש ברגליהם.
הוא אהב לצחוק. הוא אהב בני אדם.
צר לי שאיבדת אותו. באמת.
לא איבדתי אותו. הוא נלקח ממני.
אמט אמר משהו על מה שהתרחש בלייף-קייר?
דיברת איתו באותו יום חמישי אחרון?
הטלפון שלו כבר לא עבד אז.
ניסיתי לתפוס אותו ביום רביעי וגם ביום חמישי.
לפני כן הוא אמר ש...
שהמצב קצת משוגע, אבל הוא לא עשה מזה עניין.
הוא לא רצה להדאיג אותי.
הוא אפילו התבדח על מה שאכל לארוחת בוקר.
אמר שקיבל פחית טונה וקרקרים...
וממרח רליש.
הוא אמר שהיה טעים מאוד.
אמט שלי היה לוחם.
ואז הוא מת מרצונו?
אין בזה היגיון.
אין בזה שום היגיון.
"דשדשו במים"
"דשדשו במים, ילדים
דשדשו במים, ילדים
דשדשו במים
האל יסעיר את המים האלה
אדם ירד אל הנהר
אדם ירד אל הנהר, אלי
אדם ירד אל הנהר
ירד לשם להתפלל
דשדשו במים
דשדשו במים, ילדים"
על פי ספרה של שרי פינק -
"דשדשו במים
האל יסעיר את המים האלה
האל יסעיר את המים האלה"
"איש אינו יודע איזו מצוקה ראיתי"
ממוריאל -
33 יום אחרי הוריקן קטרינה -
1 באוקטובר 2005 -
משטרה -
היי, מה שלומך? זוכר אותנו? -כן, אדוני.
יש לי צו חיפוש בשבילך.
אבטחה -
יש לך עוד אנשים בפנים? -כן, אדוני.
אז תוציא אותם.
היי, רמי. רמי! -היי, חבר'ה.
תוציא את כולם לכאן עכשיו.
אתם תצטרכו להישאר בחוץ
עד שנסיים את העבודה שלנו. מובן?
אני מודה לך.
טוב, תתפזרו ותתעדו כל מה שאתם רואים.
כן, אדוני. -אין בעיה, קפטן.
ריח המוות, לעולם לא אתרגל אליו.
כן. לכן אני אוהבת חשבונאות.
חשבתי שלא היו אוכל ומים.
כן, חוץ מארגזי המים בערמה שמגיעה עד לתקרה.
קופסאות שימורים בכל מקום.
בית החולים לייף-קייר -
תיזהרו. האזור הזה חסום.
בית המרקחת נעול אבל תכף נוכל להיכנס.
המרכז הרפואי ממוריאל -
תראה את זה.
שלושה מרשמים למורפיום, כולם בחתימת אנה פו.
היי.
מישהו מצא את זה בקומה השביעית.
זה בדיוק מה שנקמארו תיאר.
למדתי לא להיות מופתע אף פעם.
ואז מפתיעים אותי.
ארבעה עדי ראייה מאשרים את אותה גרסה.
פו עלתה לקומה השביעית כדי לסיים את חייהם של מטופלים.
ואז אנחנו מוצאים מזרקים, בקבוקוני תרופות, השם של פו על המרשמים.
אתה לא חושב שזה מספיק? -לא.
שניים מהעדים אמרו שפו אמרה להן ישירות
שהכוונה שלה היא זריקה קטלנית.
אבל הרופאות והאחיות האלה
התנדבו להיות בבית החולים.
ואז הן נשארו חמישה ימים בתנאים הנוראיים ביותר שיכולים להיות.
איך ייתכן שהמניעים שלהן היו לפגוע במכוון במטופלים שלהן?
להרוג את המטופלים. -אבל אי אפשר להתכחש לראיות.
אנחנו צריכים להוכיח שפו ושתי האחיות ההן
לא רק הזריקו למטופלים האלה,
אלא הזריקו להם מתוך כוונה להרוג אותם.
יותר מכול, אנחנו צריכים עד ראייה.
מישהו שראה אותן עושות את זה.
באטון רוז' -
פרנסיס, וינס אמר שהוא מקבל את ההזמנה שלך לסוף השבוע. תתקשר אליו.
איך את מרגישה היום, גב' אלן? -די טוב.
די טוב? -אני לא רוצה לפתוח פה לשטן.
תפתחי פה לשטן כמה שאת רוצה. זה נראה מצוין.
תודה, דוק. -בשמחה.
אני עדיין צריכה את המתכון ההוא. -הבת שלי תביא אותו היום.
יופי לי. יופי לי, חברה שלי.
זה טעים.
זה ממש, ממש טעים.
למטופלת שלי הייתה פעם מסעדה בסנט קלוד.
זה המתכון הסודי של משפחתה.
בסדר.
אז מה הסוד?
אסור לי לגלות לך.
מה? אסור לך?
חסיון רופא-מטופל.
וואו.
האישה הזאת. ברוכה תהיה. היא...
היא לוחמת אמיתית.
כן. היא נשמה טובה.
איך העבודה החדשה?
העבודה מצליחה להסיח את דעתך?
ניתוחים מצליחים.
אבל ברגעים השקטים...
האם אני מודאגת?
כן, ודאי שכן.
כן. הלוואי שידענו מה הם עושים.
אם הם חוקרים אותך או לא, את יודעת?
האמת, וינס?
יש לי הרגשה שהולכים להפיל את זה עליי.
למה? למה שיעשו דבר כזה?
כי הכול יצא חרא וצריך להאשים מישהו.
אנה. אנה, יש לך מושג כמו מכבדים אותך?
אין מצב. אני לא רואה את זה קורה.
אני רק ניסיתי לעזור לאנשים. זה כל מה שעשיתי.
אני יודע את זה. אני מכיר אותך.
תקשיבי, אלוהים הוא טוב, נכון?
הוא משגיח עלינו. יש לו תוכנית בשבילנו.
האמת תנצח כאן.
אני רוצה להאמין בזה. כמה שאני רוצה להאמין בזה. באמת.
פגשת פעם את פרנק מיניארד? -לא.
כן. הוא נועל מגפי בוקרים, מנגן בחצוצרת ג'ז ברובע הצרפתי.
גדול בהרבה מהחיים.
לא הטיפוס הרגיל של פתולוג. -לא, הוא לא פתולוג.
רגע, מה? אז איך הוא חוקר מקרי המוות העירוני?
כי הוא נבחר.
אנשים אוהבים אותו, אז הוא נבחר מחדש שוב ושוב.
אז הוא בכלל לא רופא? -לא. הוא כן רופא.
הוא גינקולוג בהכשרתו.
הוא עובד מבית לוויות?
כן. אלה משרדים זמניים. המשרד שלו הוצף.
קהילת אורלינס חוקר מקרי מוות -
מצטער, בוץ'. תתעלמו מהבלגן.
היינו חייבים לארוז ולרוץ כשהמקום שקע מתחת למים.
וירג'יניה, אמרת? -כן.
ובכן, וירג'יניה, את יודעת מה מקור המילה "קורונר"? (חוקר מקרי מוות)
נאלצת להודות שלא.
פירושה "שומר עתירות הכתר."
זה מהמגנה קרטה.
באותם ימים חוקרי מקרי המוות היו פקידים בכירים של הכתר.
כמובן, בימינו,
מעמדנו ירד לטיפול בגופות.
ד"ר פרנק מיניארד מנגן ושר -
מה שמביא אותנו לנתיחות שלך, בוץ'.
שבו, בבקשה.
יש לנו בעיה גדולה.
מה הבעיה? -אני לא יכול לומר אם התרחש רצח.
למה לא? -בגלל הגופות. הן לא שימושיות.
הן הרקיבו בחום במשך שבוע שלם.
לא הצלחנו להוציא אפילו דגימת דם סבירה.
למיטב הבנתי, תרופות משאירות עקבות
ברקמות קשות אחרות כמו הכבד או המוח,
או אפילו בנוזל שמצטבר בבטן.
את פתולוגית?
לא, אבל דיברתי עם פתולוג. עם שניים, למעשה.
הם לא ראו את הגופות האלה.
בכל מקרה נצטרך לבדוק את דגימות הרקמות האלה, פרנק.
זו הוראה של התובע הכללי בעצמו.
טוב, בסדר.
אמסור לו את העמדה שלך.
אתם רואים עם מה אני נאלץ להתמודד כאן?
אני טובע בעבודה.
אבל תשמעו מה נעשה.
אביא הנה צוות חדר מתים למקרי אסון של הממשל הפדרלי
כדי שייקחו את הדגימות וישלחו אותן למעבדה.
במיוחד בשבילך, בוץ'.
תודה, פרנק.
כן, אני מעריך את זה מאוד.
התפקיד של מיניארד הוא לא איסוף ראיות?
לא לקבוע שרירותית מה צריך ומה לא צריך לעשות?
הניחי לזה. קיבלנו את דגימות הרקמות שלנו.
הוא חוקר מקרי המוות. הוא לא אמור לשמש כבורר.
וירג'יניה,
הקהילה הרפואית בעיר הזאת היא חבורה מגובשת,
ומיניארד הוא חלק ממנה.
הוא אמור להתמקד בראיות, נקודה.
הוא וכל השאר לא יעמדו מנגד
ויצפו בזה קורה לעמיתים שלהם, לרופאים אחרים.
כדאי שתהיי מוכנה לזה.
היי, מותק.
היי. איך עבר עליך היום?
בסדר גמור. בסדר גמור.
דיברת עם המשפחה שלך היום?
כן, שוחחתי קצת עם אחותי.
איך מתקדמת החקירה שלך?
אין משהו מעניין לדווח.
היי, הבאתי את בלוק הציור שלך.
חשבתי שאולי הוא ייתן לך השראה להתחיל ציורים חדשים,
אולי את המלאכים.
תודה, בוץ', אבל אני... אין לי חשק לזה.
בסדר. הם נמכרים בגלריות.
גם זה טוב, נכון?
אולי בקרוב.
בסדר.
אז אלך להכין לנו משהו לארוחת ערב.
יש עוף וברוקולי. -בסדר.
הלו? -היי, זו אני. נחש מה?
מישהו מממוריאל, לא מלייף-קייר, רוצה לדבר איתנו.
זה חידוש. מי זה?
מצאתם את המקום.
אני ארתור שייפר. -וירג'יניה ריידר.
בריאנט קינג. נעים להכיר את שניכם. -כן. היי.
בואו תיכנסו.
פניתי אליכם כי צפיתי בטלוויזיה בסיקור
של עובדי חדר המתים מוציאים גופות מממוריאל,
ואני פשוט... לא יכולתי להאמין למספר הגופות
שהם הוציאו מהכנסייה.
למה?
כי ביום רביעי
הכרזתי על מותה של מטופלת מסיבות טבעיות.
כשהעברנו אותה לכנסייה,
היא הייתה המטופלת השישית באותו חדר.
רשמתי את זה.
אחרי זה אף אחד לא מת באזור שלי בקומה השנייה
עד שיצאתי מביה"ח ביום חמישי.
אני מוכן לתת את הראש שלי על זה כי ספרתי את זה בראש.
ידעתי כמה מתים בסה"כ היו בבית החולים בשלב ההוא.
כמה?
ביום חמישי היו 20 או 21. אני בטוח בזה.
לכן כשנודע לי שנמצאו 45 גופות,
חשבתי לעצמי, "אין מצב שכל כך הרבה אנשים מתו
בזמן שעבר מהשעה שבה יצאתי מביה"ח ועד למחרת בבוקר."
כמה בתי חולים מאבדים 20 מטופלים ביום אחד?
אפשר לטעון שזה קרה בלל התנאים האיומים.
בלי חשמל, החום הקיצוני.
אנשים לא מתים בבתי חולים בתדירות כזאת גם בנסיבות קשות.
זה לא מה שקרה.
אז מה כן קרה?
ידעתי שקורה משהו.
דיברתי עם קתלין פורנייה. למדנו יחד בבית הספר לרפואה.
מה הן אמרו?
אני לא בטוחה לגמרי.
אז מה את חושבת שהן אמרו?
זה נשאר בינך, ביני ובין עמוד הגדר, טוב?
הן דיברו על כך שלא נצליח להוציא את כולם,
ושהמטופלים סובלים ושצריך למצוא דרך לשים קץ לסבל.
אם יש מטופלים שסובלים מכאבים, צריך לעשות כל מה שאפשר כדי לעזור להם.
לא על זה הם דיברו.
רק שיהיה להם נוח, אתה מבין?
אני די בטוחה שלא על זה הם דיברו. -מי זה "הם"?
יואינג קוק ואנה פו. הם דיברו על לשים קץ לסבל של מטופלים.
ושמעתי את אנה אומרת,
"בהחלט. אין לי בעיה עם זה."
מה?
ואני חשבתי לעצמי,
"זה לא תקין. לא בשביל זה משלמים לנו.
משלמים לנו כדי שנטפל באנשים, שנעזור לאנשים."
אז ידעת למה היא מתכוונת ולא ערערת על זה?
אתם צריכים להבין.
הייתי אחד מהרופאים השחורים היחידים בביה"ח הזה.
התחלתי לעבוד לא מזמן.
היו אנשים שפחדו מאנשים מחוץ לבית החולים, אבל אצלי...
זה היה ההפך הגמור.
פחדת מהאנשים בתוך בית החולים?
אנסח את זה כך.
הסתובבו סיפורים על בוזזים,
אנסים וצלפים שמשוטטים בעיר.
על כך שניו אורלינס נשלטת ע"י פושעים.
אבל בעצם הם התכוונו לשחורים.
ראיתי את זה ברחבת הכניסה לחדר המיון,
כשאנשים בצבע העור שלי נדחו.
ניסיתי לעזור להם.
היי! מה הולך כאן? למה אנחנו לא עוזרים לאנשים האלה?
אין לנו מקום לאנשים האלה.
מה? לא נעזור להם בכלל?
כשראיתי את מה שהתרחש שם,
חשבתי לעצמי שיש גבול למה שאני יכול לעשות או להגיד.
רק להם היה נשק.
פחדת שיירו בך. -לאו דווקא.
אני לא חושב שהיו יורים בי מול כולם,
אבל בטוח שהיו מסלקים אותי.
אני אדם שאומר את דעתו, אבל אני יודע מתי עדיף לסתום את הפה.
אבל בשקט אני מספר לאנשים מה קרה.
איך אתה עושה את זה?
שלחתי מסרונים.
למי?
לחבר הכי טוב שלי, למשל.
סיפרתי לו שיש ישויות רשעות בתוך בית החולים
שמתכננות לבצע המתות חסד במטופלים.
ישויות רשעות? -אני לא מסוגל לקרוא להם בני אדם.
כשמדובר על הריגת בני אדם שלא עשו כל רע?
אנשים חפים מפשע?
בני אדם לא נוהגים כך זה בזה.
חשבתי שה... המילה הנכונה היא הבני זונות האלה
מדברים על להרוג בני אדם.
ראית במו עיניך משהו שקשור לזה?
ביום האחרון שלי בקומה השנייה ניגש אליי מישהו.
עוזר סיעוד, אני חושב, ואמר לי...
ד"ר קינג.
תרצה להצטרף אלינו לתפילה? -תפילה?
כשהוא אמר את זה, תהיתי, "מה זה צריך להיות?"
ואז ראיתי את אנה פו.
היא החזיקה חופן של מזרקים עשרה סמ"ק עם מחט ורודה.
בשביל מה כל המחטים האלה?
ראית את ד"ר פו מזריקה למישהו מהמטופלים?
לא. אבל ראיתי אותה עם חופן מזרקים ביד,
ואנשים אומרים דברים שהם לא אמורים...
הם אמרו דברים שהם לא אמורים אפילו לחשוב.
אמרתי לעצמי, "זו סיטואציה לא נורמלית.
עדיף שלא אהיה כאן.
אסור לי להיות חלק מזה."
לאן אתה הולך?
אני מסתלק מכאן.
אתה הולך לנטוש אותנו? -את יודעת מה הולך כאן?
כי אולי את מסוגלת להבין את החרא הזה.
אני לא. אני לא יכול אפילו לעצור בעדם.
להם יש נשק. להם יש כוח.
ואז הסתלקת?
עליתי על סירה.
הורידו אותי, דשדשתי ליבשה
וחזרתי ברגל לבית שלי.
דיברת על זה עם עוד מישהו?
אנחנו פותחים ברגע
שבו הוריקן קטרינה נהפך מאסון לטרגדיה.
כשאנשים התחילו לקבל החלטות שמצלקות את הנפש.
חדשות הלילה -
כעת, כשהמים והבוץ נסוגים, הסודות יוצאים לאור.
לחשושים על החלטות של חיים או מוות
ודיבורים שנשמע בפעם הראשונה רק כאן, על יותר מכך, על המתות חסד.
עולות שאלות חדשות כמו אם עובדי בית חולים מוצף...
14 באוקטובר 2005 -
דיברו על ביצוע המתת חסד במטופלים.
האם בוצעה המתת חסד בבית החולים הזה בימים שאחרי קטרינה
כשהעיר כולה הייתה בכאוס?
פרשה מתפתחת המתת חסד? -
גרסת ד"ר בריאנט קינג לאירועים -
רוב הציבור יודע שקרה משהו שלא היה צריך לקרות.
אחת הרופאות האחרות החזיקה חופן מזרקים ביד.
אני לא יודע מה היה במזרקים.
אני לא יודע. וכל מה ששמעתי אותה אומרת זה,
"אתן לך משהו שישפר את הרגשתך."
אוי, אלוהים. אני לא מאמין.
אני מבין את החשש שלו.
אבל הוא יהרוס את המוניטין
של כל רופא ורופאה שעבדו בבית החולים הזה אי-פעם.
הוראס, אתה מגזים.
אני לא חושב כך.
אם מה שהוא אומר נכון,
זה יותר ממחריד.
אבל זה לא משהו שחושפים בבית המשפט של דעת הקהל.
הרופאה שלטענת קינג החזיקה במזרקים
דיברה בטלפון עם התקשורת בכמה הזדמנויות,
והדגישה שכל מי שהיה בתוך בית החולים הרגיש נטוש.
הרופאה אמרה, ואני מצטט,
"עשינו כל מה שאפשר כדי להציל את המטופלים האלה.
הממשל נטש אותנו לחלוטין למותנו,
בבתים, ברחובות ובבתי החולים.
אולי רבים מאיתנו עשו טעויות,
אבל קיבלנו את ההחלטות הכי טובות שיכולנו באותו זמן."
אנחנו נמשיך לסקר את האירועים ככל שיגיע לידינו מידע נוסף.
גב' איזבל, את היית מנהלת הסיעוד בלייף-קייר, נכון?
נכון.
ביום חמישי, 1 בספטמבר,
כששלוש עובדות רפואה מממוריאל
הופיעו בקומה השביעית...
מה חשבת שקורה?
הנחתי שהן באו לטפל במטופלים שלנו.
איזו סיבה אחרת יש להן לעלות לשם?
זה מה שאני שואל אותך.
אם זה היה משהו אחר, באמת שאני לא יודעת.
במהלך האסון, המשכת למלא את הטבלאות שלך?
רשמת אילו תרופות ניתנות למטופלים?
המשכנו כל זמן שיכולנו.
לא יכולנו לעקוב אחרי כל דבר.
הייתי בקומה השביעית ואני יכול לדמיין לעצמי מה עברתם.
לא, אתה לא יכול לדמיין.
אין לך מושג.
עשינו כל מאמץ להחזיק את כולם בחיים.
אני רוצה לדעת למה עבר כל כך הרבה זמן
עד שמישהו בא לעזור לנו להוציא את המטופלים?
לכן איבדנו כל כך הרבה מטופלים.
איפה היה הממשל? איפה הייתה העזרה שלנו?
גב' איזבל... -לא.
תניחו לאנשים שנשארו ועבדו לאורך כל הסופה,
עזבו אותם לנפשם.
תניחו לרופאות ולאחיות שנשארו לטפל במטופלים שלהן,
לנסות להקל את הסבל שלהם, ותנו להן להיות מה שהן.
גיבורות.
אם את רוצה, נוכל לצאת להפסקה.
הפסקה? מזה?
זה כלום.
כשאני בבית, אני לא מצליחה לישון.
יש לי סיוטים ואני רואה בהם את הפנים של המטופלים שלי.
יש לי רגשות אשם כשאני חושבת על העובדות שבחרתי
לעבוד בזמן ההוריקן.
כואב לי על מותו של כל מטופל ומטופל.
אני יודע שזה קשה, אבל אנחנו באמת מעריכים את זה.
איך אתם מעזים לבוא לכאן ממקום של נוחות
ולנסות לקבוע מה היה נכון ומה לא נכון?
מה שאתם עושים הוא לא הוגן.
פשוט לא הוגן.
אני מצטערת, אבל זה פשוט לא הוגן.
ווקר, ביקשת לדבר איתי?
אנה, בואי תיכנסי.
מה קורה?
את יודעת, נוכחותך כאן היא ברכה בשבילנו.
ברכה גדולה. את יודעת את זה. אבל...
אני בטוח שראית את הסיקור בסי-אן-אן ובמקומות אחרים.
אני מודעת לזה.
אבל אתה יודע, אני עסוקה בטיפול במטופלים שלי,
לא יושבת וצופה בחדשות הטלוויזיה.
כיוון שחלק מהסיקור מתמקד בך,
נאלצנו לחשוב על זה לעומק.
למשל, מה יקרה אם ניתוח ייגמר ברע?
אומנם לא באשמתך, אבל זה יכול לקרות וזה קורה. את יודעת.
ווקר, מה אתה מנסה לומר? פשוט תגיד את זה.
היינו רוצים שתשקלי לקחת פסק זמן מביצוע ניתוחים.
אם יקרה משהו לא צפוי...
זה יהיה הרסני לאוניברסיטה.
את יודעת, אז...
אתה רוצה שאפסיק לנתח?
אנחנו רק מבקשים שתשקלי את זה.
אני עדיין יכולה לבדוק את כל המטופלים שלי ולקבל את כל ההטבות.
רק לא תנתחי בזמן הקרוב.
זה הורג אותי אבל זה מה שסיכמנו.
אני חושבת שזו היא, נכון? האישה הזאת, פו.
כן.
אתה רואה את זה? אני חושבת שהן מדברות עלינו.
טוב, אולי. אז מה?
כן, אני מניחה שזה מה שיש.
היי, סיפרתי לך על מייקל יאנג?
מייקל משחק גולף עם מישהו בקובינגטון,
והאיש פוגע בציפור.
הוא פוגע בציפור בזמן שהיא עפה, כן?
לציפור לא קרה כלום...
היא הייתה בממוריאל...
את רוצה שאגש לשם ואפחיד אותן?
מה?
זה יהיה אפקטיבי מאוד.
כן. הן שתי קשישות.
אני חושב שאני מסוגל.
את חושבת שאני לא מסוגל? -אני רוצה ללכת הביתה.
באמת? -אנה. אנה?
סליחה. -אה, לורה.
היי. מה שלומך? -היי.
היי, לורה. היי.
הנרי ואני רק רצינו להגיד שאנחנו איתך.
אנחנו חושבים עלייך ומתפללים למענך.
מה שקורה לך זה פשוט... כל כך לא הוגן.
לא אתווכח על זה.
אם אנחנו יכולים לעזור איכשהו, רק תודיעי.
תודה, לורה. תודה. אני מעריכה את זה.
תודה רבה. -שמרי על עצמך.
אבל אני אתעניין מדי פעם. -תודה.
תודה.
זה לא נוצרי מצדה...
רישיון נהיגה פו אנה, מארי -
דוגמת מרשם בחתימת רופא -
המרכז הרפואי ממוריאל -
חיזוקים.
כל כך יפה מצדך. תודה.
רוצה לשמוע את העובדה המשעשעת היומית שלי?
עכשיו רק שמונה בבוקר. את בטוחה שלא תתעלי על עצמך?
אין סיכוי. -בסדר.
אתה מכיר את אחיה של פו, פרדריק? פו היא אחת מ-11 ילדים, אגב.
ידעתי את זה.
הוא עבריין סמים נמלט.
הוא כוכב-על ברשימת המבוקשים של המנהל לאכיפת הסמים.
עכשיו זה רשמי. כל דבר בתיק הזה הוא פשוט מטורף.
חדשות הבוקר שלי פחות עסיסיות, אבל דוחות הרעלים הגיעו.
ומה?
הם בדקו דגימות של רקמות מ-18 מהמטופלים שמתו בממוריאל.
בתשעה מה-18 התקבלה תוצאה חיובית למורפיום,
ובשבעה מהתשעה האלה התקבלה תוצאה חיובית גם למידזולאם,
שנקרא גם ורסד.
זה בדיוק שילוב התרופות שנקמארו אמר שהוא נתן לפו.
כן, מנהל המעבדה אמר
שהימצאות מידזולאם בגופות האלה היא מטרידה.
ברור שהיא מטרידה. לדעתי, אין דרך להצדיק את זה,
חוץ מהעובדה שבשילוב מורפיום,
זו דרך אפקטיבית מאוד להרוג אנשים.
הדוחות האלה עוזרים לנו, ללא ספק.
אבל ההגנה תעלה את מצב הגופות.
כן? ולכן הראיות האלה אינן אמינות.
איך נוכל לסתור את זה?
צריך שעיניים נוספות יראו את זה. חוות דעת של מומחים.
נעביר את כל זה לכמה פתולוגים בכירים.
ריצ'רד טי סימונס ג'וניור עורך דין -
אנה, אני חושש שנצטרך להתחיל להכין את ההגנה שלנו.
מה אתה שומע?
למרבה הצער, הדיבור בשיחות סגורות הוא
שאנשי התובע הכללי ממקדים את החקירה שלהם בך.
אלוהים אדירים.
אנה? אנה, יהיה בסדר. תקשיבי לי.
אנחנו נעמיד את כל עובדי הרפואה
בעיר מאחורייך.
אחרת, בהוריקן הבא
לא יהיה בעיר הזאת רופא אחד שיעסוק ברפואה.
הציבור צריך לדעת את זה.
אז מה נעשה?
הדבר הראשון שאני רוצה לעשות הוא לארגן מעין סיור לימודי.
סיור לימודי? -כן.
את, אני ושתי האחיות שהיו איתך ביום האחרון.
אני רוצה שכולנו נחזור לממוריאל.
אתה רוצה לחזור לבית החולים? בשביל מה?
כי אני רוצה שתסבירו לי בפירוט כל מה שקרה ביום האחרון.
כדי לוודא שאנחנו מתואמים לגמרי.
אני אישית לא הייתי רוצה המתת חסד,
אבל אני מבינה למה אנשים בתנאים קשים היו רוצים.
כן. אני קתולי.
זה מנוגד לדת שלי, אבל אם אהיה צמח,
תנתקו אותי מהמכונות.
אם זו בחירה שלך, אין בעיה.
אבל בממוריאל, למיטב ידיעתי, אף אחד לא קיבל הסכמה.
כן, זה מדויק. אף אחד לא קיבל הסכמה.
מה לינדה חושבת על כל זה?
אנחנו לא מדברים על החקירות שלי. -באמת? אף פעם?
לא ממש.
למה?
ראשית, את לא רוצה שהסודות שלך
יגיעו לבעל המכולת או מי שלא יהיה.
מי מספר סודות לבעל המכולת?
אנחנו לא ב-1955.
אם לינדה תראה שאני מעורב כל כך במשהו,
היא תדאג לי.
אני עובד קשה מדי, אני עלול להזיק לבריאות שלי.
במיוחד עכשיו, היא לא צריכה את זה.
מה שלומה?
את יודעת, זו לא רק הבת שלנו.
בחמשת החודשים האחרונים
היא איבדה גם את אביה ואת בת דודתה שהייתה כמו אחות בשבילה.
זה היה אכזרי.
אלוהים. אני לא יכולה אפילו לדמיין. אני מצטערת לשמוע.
כן, היא מתאבלת בדרך שלה.
אני רק מפנה לה את המקום לזה.
איך קווין מסתדר עם כל זה?
למען האמת,
המצב בינינו לא משהו עכשיו.
טוב שאני צריכה להתרכז בחקירה הזאת.
העיקר שתשמרי את הכול בפרופורציות.
אני רואה כמה קשה את עובדת. כמו חנות נוחות אנושית.
חנות נוחות אנושית.
זה הדבר הכי יפה שאמרת לי אי-פעם, בוץ'.
אני רק... אני דואג לך.
לא, אני דואגת לך. -לא, אני הדאגן משנינו.
לא נראה לי. אני הרבה יותר דאגנית.
טוב, אני מוותר.
שמעי, יש לי כמה סידורים לעשות. ניפגש במשרד, כן?
טוב. -בסדר.
גב' ריידר.
גב' אוורט?
אני מצטערת שאני נוחתת עלייך ככה,
אבל אני צריכה לדעת מה את עושה למען אמט שלי?
אנחנו עובדים על זה. אני מבטיחה לך.
אז יש התקדמות?
כן, יש.
את יודעת שיש הרבה אנשים חזקים
שרוצים לטאטא את כל הפרשה אל מתחת לשטיח.
אל תאפשרי לזה לקרות.
אין סיכוי.
הבאתי לך משהו.
אחרי ההצפה, זו היחידה שנשארה לי.
אני רוצה לתת לך.
לא. לא, אני לא יכולה.
קחי אותה. בבקשה.
אני רוצה שתדעי משהו, גב' אוורט.
אמט הוא הפנים של החקירה שלנו.
אנחנו עושים כל מה שאנחנו יכולים כדי שהוא יזכה לצדק על מה שקרה.
אני מתגעגעת אליו כל כך.
זה כואב.
לאף אחד אין זכות לשחק את אלוהים ולסיים חיים.
פשוט אין.
לא אכפת לי מי זה.
תודה שהקדשת לי מזמנך.
מר נקמארו, תודה שבאת.
מה שאנחנו רוצים שתעשה
זה שתאמת את יתרת מלאי התרופות בבית המרקחת.
בסדר.
המורפיום, המידזולאם והאטיבן חסרים.
מה בקשר לתרופות בפיקוח אחרות? -עדיין כאן.
היה תיעוד כלשהו של מי שפשט על בית המרקחת?
כן.
זו רשימה של האנשים האחרונים שחתמו על הוצאת תרופות.
אתה יכול לאשר של מי החתימה הזאת?
אנה פו. כן.
היא האדם האחרון שחתם על הוצאת תרופות.
אוי, אלוהים.
אני לא יכול לדמיין מה עברתם כאן.
זו העבודה שלנו.
אתם בסדר?
אני רק... -לעזאזל.
כשאני רואה את זה עכשיו... זה נראה הרבה יותר נורא.
מה אתה רוצה שאראה לך?
את הכול.
פשוט ספרי לנו מה עשית.
איך עזרת לאנשים. איך הצלת אנשים.
כל המטופלים שפונו במסוק הובאו לכאן.
ירדו במדרגות בית החולים,
דרך החור הזה, עלו מהרמפה למדרגות האלה.
זה פשוט לא ייאמן.
המטופלים טיפסו בעצמם או שסחבו אותם?
רובם היו חולים מדי. היה צריך לסחוב אותם.
זה היה...
מעשה גבורה. זה מה שזה.
זה המנחת. -כן.
עשרות שנים לא השתמשו בו.
הוא במצב גרוע, נכון?
אפשר לקרוא לזה "גראונד זירו".
זו הכנסייה.
אתם בטח יודעים את זה.
כן.
מה שקרה כאן
זה משהו שאף בן אדם לא אמור לחוות בחייו.
מה...
אף אחד לא אמור להיות כאן.
זו ד"ר פו.
זו אנה פו?
ושתי האחיות. אלה שהיא הביאה איתה לקומה השביעית.
שאני אמות. אתה צוחק עליי.
ד"ר פו.
כן?
אני וירג'יניה ריידר. זה ארתור שייפר.
אנחנו ממשרד התובע הכללי של מדינת לואיזיאנה.
שלום, אנה.
ואני ריק סימונס, עורך דינה של ד"ר פו.
מר סימונס, אנחנו צריכים... -אה, כן. כן.
סלחו לנו. אנה.
אני לא מאמין שזה קרה.
מה הם עושים כאן?
מה שאנחנו עושים. סוגרים פינות.
אל תדאגי.
אנה. אנה. היי.
תקשיבי, אנחנו נתמקד עכשיו במה שאנחנו עושים.
שכחי מהם, טוב?
בואי. נסיים את הסיור שלנו. קדימה.
משרד המשפטים של לואיזיאנה -
כאן ארתור שייפר.
מר שייפר? מדבר מייק מרפי מלייף-קייר.
מה שלומך היום?
בסדר. תודה. -יופי.
קריסטי ג'ונסון, מנהלת תחום הרפואה הפיזיקלית שלנו,
פגשת אותה.
כן, אני זוכר. -כן. היא...
יש לה עוד משהו שהיא רוצה לספר לך.
היא רוצה לבוא שוב לדבר איתכם.
בסדר. נקבע פגישה.
שלום, ווקר.
אנה.
אני רוצה לחזור לעבודה.
אני מבין את זה.
אבל את יודעת בדיוק כמוני שבתי חולים הם מפלצת ביורוקרטית,
והגלגלים מסתובבים לאט.
חשבתי שאתה האחראי.
המטופלים שלי זקוקים לניתוח.
לא שיש עשרות רופאי אף-אוזן-גרון שיושבים
בחיבוק ידיים.
אני מודע לזה.
עוד לא האשימו אותי בשום פשע.
אני מודע גם לזה.
אני תוהה,
קראת את הצהרת המשימה של מרכז הבריאות של אונ' לואיזיאנה?
כי היא מדברת על כך ששירותי בריאות ממוקדי-מטופל
שניתנים באיכות המקצועית הגבוהה ביותר הם עמוד התווך...
קראתי אותה. אני כתבתי אותה.
היא מנוסחת יפה. -תודה.
בסדר, תני לי... תני לי לבדוק מה אפשר לעשות
בקשר להחזרתך לחדר הניתוח.
תודה, ווקר.
תודה.
אני הרופא החיצוני היחיד שבחן את הראיות?
לא, אדוני. שלחנו אותן לקבוצה גדולה של מומחים חיצוניים.
אז לפי דעתך, ד"ר ביידן, על מה מצביעות הראיות?
על הריגה.
בכל המקרים שבדקת? -כן.
למרות מצב הגופות? -כן.
את כל תשעת המקרים שבדקתי הייתי מסווג כהריגה.
תודה רבה שהקדשת לנו מזמנך, דוקטור.
תודה.
קריסטי ג'ונסון הגיעה.
הלכתי עם ד"ר פו לכניסה לחדרו של אמט אוורט.
אתם יודעים על מי אני מדברת, נכון? הוא היה בהכרה.
כן, אנחנו יודעים על אמט אוורט.
היא אמרה לי שהיא מתכננת לתת לו משהו.
אני רוצה להגיד לו שאני...
אני רוצה לתת לו משהו נגד הסחרחורת.
מה דעתך?
אני לא יודעת. אני מניחה שכן.
את תהיי בסדר? רוצה שאכנס איתך?
לא, לא, לא. אני בסדר.
אמט אוורט לא היה היחיד.
הובלתי את ד"ר פו ואת שתי האחיות למטופלים אחרים.
הייתי איתן כשהן הזריקו למטופלים.
החזקתי להם את היד.
התפללתי.
ראית במו עינייך את ד"ר פו מזריקה למטופלים?
כן.
את זוכרת למי?
וילדה מקמנוס, למשל.
ראית אותה מזריקה לווילדה מקמנוס?
כן.
ותוכלי להעיד על כך? -כן.
וכשהלכתי במסדרון בדרך החוצה, שמעתי אותה. את ד"ר פו.
ייתכן שהיא דיברה על מר אלפורד,
אבל אני חושבת שהיא דיברה על גב' מקמנוס.
והיא אמרה...
"הייתי צריכה לתת לה שלוש מנות.
היא ממש נלחמה."
משהו כזה.
אני מצטערת שלא סיפרתי את זה עד כה.
זה פשוט... כל כך קשה.
אני יכולה לצאת לנשום אוויר? -כן, כמובן.
עדכנתי את התובע הכללי. הוא רוצה לבצע את המעצרים.
תמיד אפשר לעשות יותר,
אבל הוא לא רוצה להתעכב עוד.
הדעות כבר מתהפכות.
מה זה אומר?
כל מערכת הרפואה.
רופאים מגנים על רופאים. אחיות על אחיות.
את עוד תראי תצוגת תכלית של זה.
אנה פו לא ראויה ליחס מיוחד.
אבל זה לא אומר שהיא לא תקבל.
את תראי. אנחנו עומדים להעיר את הדוב.
כן, אדוני. יבוצע.
אני הולך עם הצוותים ללנדרי ולבודו. את קיבלת את פו.
את מוכנה?
כן.
11 חודשים אחרי הוריקן קטרינה -
17 ביולי 2006 -
בכל פעם שאני מבצעת מעצר אני חושבת,
"כשאדפוק בדלת, אשנה את החיים של מישהו לנצח."
אבל אתמול בלילה ישנתי כמו תינוקת.
נתראה בצד השני. ביי.
קדימה. -טוב. סע.
סוכני ממשלת לואיזיאנה. פתחי את הדלת!
סוכנים ממשלתיים! פתחי את הדלת!
אנה פו?
כן, אני אנה פו.
יש לנו צו מעצר נגדך
בגין ארבעה אישומים ברצח מדרגה שנייה.
האם יש בבעלותך או בבית נשק כלשהו?
לא.
אצטרך לבצע חיפוש על גופך.
יש עוד מישהו בבית? -לא.
לאן אתם לוקחים אותי?
כאן בבאטון רוז' לביצוע המעצר, ומשם לכלא בניו אורלינס.
מה עם המטופלים שלי? יש לי מטופלים בטיפול נמרץ.
אני לא יכולה לנטוש אותם.
אני מחכה לתוצאות של בדיקות חשובות.
יש רופאים שיכולים להחליף אותך?
כן, אבל...
תקבלי אפשרות להתקשר אליהם.
הייתי כל היום בחדר הניתוח. אני יכולה לפחות להחליף בגדים?
כמובן.
את חייבת לעמוד כאן? את לא יכולה לחכות בחוץ?
לא, גברתי. אני לא יכולה.
תסירי את כל התכשיטים ותביאי רק את רישיון הנהיגה שלך.
אני לא עונדת תכשיטים והרישיון שלי ב...
אל תכניסי את היד לשם.
הרישיון שלך?
בארנק.
בסדר. אני אקריא לך את הזכויות שלך.
את רשאית לשמור על זכות השתיקה.
כל מה שתגידי יוכל לשמש, ואף ישמש נגדך בבית המשפט.
את רשאית לשכור עורך דין.
אם אין באפשרותך לממן זאת, ימונה לך עורך דין.
חתמי על הטופס הזה שאומר שאת מבינה את זכויותייך.
תסכימי לענות על שאלות בלי עורך דין?
לא.
הדלת האחורית נפתחת...
אלי הטוב.
הדרך אותנו ועמוד לצדנו.
עזור לאחרים לא להאמין לכזבים.
עזור לאלה המתייצבים נגדנו ללמוד את האמת.
אנא, אלי, הגן עלינו ותמוך בנו.
חזק אותנו לנוכח התלאות
והעוולות האלה.
הובל אותנו חזרה לטובך ולאורך הנצחיים.
אמן.
תרגום: גלית אקסלרד