Du använde ordet desperata, Charlie, och det finns inget mer passande ord
för de hundratals patienter som är kvar på sjukhus runtom i New Orleans.
Luftfuktigheten är påtaglig denna morgon.
Det är nästan kvävande fuktigt och varmt här ute,
så ni kan bara föreställa er hur det är inne i sjukhusrummen
som varit utan ström och, i många fall, mat eller förnödenheter
sen Katrina drog förbi.
Utan reservelverken har de ingen ventilation.
De använder bärbar syrgas
och försöker besluta vilka patienter de kan ge syrgasen till
för att förlänga deras liv.
Maten börjar ta slut.
En av sköterskorna gick ut för att hämta frisk luft.
Hon blev rånad under vapenhot. Så det är inte säkert.
Det finns inte folk nog på mark för att hjälpa folk.
Inte nog med räddningsarbetare eller polis.
Definitivt inte folk nog för att gå dörr till dör
och försöka hitta människor i deras hem.
Så följaktligen…
Steve, jag lyckades inte nå Memorial.
De har kanske förlorat sin ström.
Det sista mejlet jag fick:
"Utmattning, stress, oro, förnödenheter är alla problem nu. Vi orkar inte."
Herregud.
Människorna inne i New Orleans har upprepade gånger i dag frågat
de styrande i Washington: "Tittar ni? Lyssnar ni?"
FEMA GÖR INTE ETT SKIT
Snälla, dö inte!
I flera dagar nu har många gått utan mat, vatten och tak över huvudet.
New Orleans invånare vädjar om hjälp.
Bush-administrationen har fått växande kritik
från lokala tjänstemän i New Orleans och över hela nationen.
Folk som är missnöjda över att biståndet till flyktingar har dröjt så länge.
VÅR REGERING BRYR SIG MER OM FRÄMMANDE LÄNDER
Jag har hittat helikoptrar som kan evakuera patienterna.
De är här i Dallas. De når inte New Orleans på flera timmar.
- Skicka dem. - Vi måste få tillstånd från ledningen…
Jag fixar tillstånden. Skicka dem bara.
Memorial kommer inte att veta att de kommer.
Försök nå dem på alla sätt.
De måste härda ut tills helikoptrarna kommer dit.
Hon överlevde inte,
och tiotusentals, fortfarande strandade, undrar om de kommer att göra det.
BASERAT PÅ SHERI FINKS BOK
Vi kommer alla att dö här.
- Såja. Ta det lugnt. - Vi kommer att dö.
Lugna er.
Vi kommer alla att dö.
Nej. Försök bara vila lite, okej?
Ingen kommer att dö.
Hej, Rachel. Det är dr Pou.
Såja.
Allt kommer att bli bra.
Blunda och vila. Okej?
Det är så varmt. Varför är det så varmt?
Hej, doktorn.
Hej. Jag tittar bara till dig. Hur är det med dig, Rodney?
- Det är bra. -Är det?
Har de börjat evakuera patienter igen?
Inte än. Vi har inga båtar eller helikoptrar just nu.
Jag blir evakuerad sist, eller hur?
Vi försöker fortfarande avgöra bästa sättet att evakuera.
Jag var sjuksköterska tidigare.
Jag jobbade på det här sjukhuset.
Jag vet hur det funkar.
Jag kommer att bli svår att få ut.
Jag har hört att det finns en annan stor kille som jag uppe på LifeCare.
Vi lär båda bli evakuerade sist…
…så länge vi inte blir kvarlämnade.
Ja, det borde kännas bättre.
Ingen kommer. Det kommer inga helikoptrar.
Vi borde aldrig ha stoppat evakueringen.
- Vi borde aldrig ha stop… - Okej!
Herregud! Vi är mitt i en stad!
Kan vi inte kommunicera med nån?
Ska vi bara stå uppe på taket med alla andra
och hålla upp skyltar och vädja om hjälp?
Jag har försökt. Alla har försökt.
Sandra, jag vet. Jag vet.
Jag vet att du har försökt. Jag vet. Förlåt.
En del av de anställda har frågat…
De är oroliga över sina husdjur.
Folk dör, och folk är oroliga för sina husdjur?
De är oroliga för vad som kommer hända deras djur
om de måste lämna dem här.
Och de tänker…
…att de kanske borde göra det som är humant.
Ja.
Förmodligen.
Jag ska prata med dr Cook.
Han vet nog hur man gör.
Hörni, jag tror att vi måste fundera över
patienter som vi inte kan evakuera.
Och se till att de inte heller lider.
Du menar väl att se till att de har det bekvämt?
Bara se till att de har det bekvämt.
För många är ängsliga.
Och jag vill försäkra mig om att det inte råder nån förvirring.
Nej.
Nej, det råder ingen förvirring.
LIFECARE ÅTERSTÄLLER HOPP
Jag är strax tillbaka.
- Ursäkta mig. Min mor är brännhet. - Det finns inget vi kan göra.
Kan ni inte… Finns det mer is?
Det finns ingen is. Det finns inget vatten.
Det finns inget vi kan göra.
Jag finns här.
Jag finns här, mamma.
Jag försvinner ingenstans.
Jag finns här, mamma. Jag finns här för dig.
Diane.
Hur har ni det?
Vi miste några patienter till i morse.
Vi börjar få slut på vatten, tvättsprit, rent sänglinne.
Jag skriver en lista.
Det är bara listor nu.
Men jag ska se vad jag kan hitta åt er.
Tack.
Diane, det pratas en hel del.
Men planen är att inte lämna kvar några levande patienter.
Ja, självklart ska vi inte lämna kvar nån.
Okej.
Susan.
Tack.
Självklart.
Hallå! Där borta.
Båtar. Stanna där ni är.
Stanna där. Backa.
Backa.
Det är bara två båtar. Okej? Ge oss en chans. Backa.
Vilka jobbar ni för?
Ingen. Det är bara vi.
- Leta upp din mamma. - Sir, snälla. Nej.
- Kan ni ta med patienter? - Några stycken.
Jag ska hämta nån. Det går fort. Båtarna måste vara redo att åka.
De kommer att vara redo. Garanterat.
Men när ni åker, ta mig med er.
Backa. Ge honom utrymme. Okej.
Vera LeBlanc!
- Mamma? - Hördu.
Vera! Vera LeBlanc! Vera!
- Hördu. - Vera LeBlanc, var är hon?
Vem är du?
Herregud. Kan du snälla tala om var min mamma är?
- Du får inte vara här. - Mark? Mark!
- Hördu! Du får inte vara här, sa jag! - Mamma!
Mamma.
Varför har hon inte ens dropp?
Vi blev beordrade att avbryta…
Beslöt ni att sluta vara läkare?
Kom. Ta hennes saker.
Okej.
Kom.
Hoppa i båten.
- Sandra. - Okej. Här, hjälp mig.
Här, var försiktig.
Har du henne?
Bra jobbat. Sätt er, sätt er.
- Full last? - Alla vi kan ta.
Då åker vi.
Backa. De ska åka.
Backa! De ska åka nu.
Fläktarna kommer att gå igång. Se upp. Backa!
Allt kommer att bli bra.
Jag har dig nu.
Akta! Akta er!
Charles! Hördu, Charles! Charles!
Vad i helvete gör du? Charles!
Du är en ynkrygg! Du är en ynkrygg, Charles!
Du är en ynkrygg!
VÄKTARE
Jag vet att det känns som om ingen kommer för att hjälpa oss.
Alla känner sig övergivna.
Men läkarna… Det är som om de har gett upp.
Det är som om de har slutat anstränga sig och de försöker…
De låter visst patienterna klara sig själva.
Ingen kommer ut härifrån.
Vi kommer inte ut härifrån. Vi kommer inte ut.
Vi kan inte bara göra inget.
Så börja gå ronder. Från ena änden av korridoren till den andra.
Kolla patienters blodtryck och blodsocker. Om de behöver mediciner, hämta dem.
Om de behöver akut vård eller övervakning,
se om ni kan hitta deras journaler och dela dem med sköterskorna.
Vi beordrades att avbryta all vård.
Jag bryr mig inte om vad de andra läkarna sa.
De är fortfarande våra patienter.
Så vi ska göra vad vi kan, så gott vi kan.
Hur mår han?
Han mår okej.
Härdar ut.
Borde jag döda honom?
Även om vi kommer ut härifrån, lär de inte låta oss ta med husdjur.
Och jag…
Jag kan bara inte lämna honom.
Borde jag avliva honom?
Du får inte röka på sjukhuset.
Hur går det?
En del av de anställda har frågat vad…
…vad som vore mest humant för deras husdjur.
Det mest humana är att inte lämna kvar dem att dö.
Hur… Hur gör vi det?
En injektion av Pentocur.
Så enkelt är det.
Man ger dem en spruta, så somnar de och dör.
Är det…
Tycker du att det är det rätta att göra?
Vi måste vara realistiska inför situationen.
Vi börjar nå den punkten.
Det mest humana är att avliva dem. Ge dem lite hjälp.
Påskynda saker lite.
Jag står inte ut med hettan.
Vi har helikoptrar!
Uppfattat.
Karen, vi har helikoptrar. Börja evakuera folk.
-Uppfattat. -Martin.
- Ja. - Helikoptrarna är tillbaka.
Karen evakuerar patienter. Vi måste vara metodiska.
Ja.
Du, lyssna. Lyssna på mig.
Som beslutat, måste patienter med svarta armband eller DNR-beslut
vänta och evakueras sist, förstår du?
Ja.
Helvete.
Diane, helikoptrarna är tillbaka. Det är flera stycken.
Börja ta patienter till helikopterplattan.
- Har du fått tillstånd från Memor… - Jag ber inte dem om tillstånd.
Vi ska evakuera våra patienter. Ta ut de mest kritiska först.
Allihop, börja evakuera patienter! Vi ska ta dem till helikopterplattan.
Nu meddetsamma? Okej.
Emmett.
Du. Det är dags att evakuera patienter.
Du måste hålla ut, okej?
Ja. Okej.
Okej.
Försök rikta nålen så nära hjärtat som möjligt.
Cirka… Cirka 10 ml borde räcka.
Kommer det att göra ont?
De är djur. De förstår inte vad som händer.
Vad… Herregud. Glöm det.
För ner dem.
Kom igen. Försiktigt.
Såja, kom igen.
Såja, ta ner henne… Försiktigt.
Såja. Fortsätt bara.
Vänta, vänta.
- De där patienterna ska inte evakueras än. - Vad menar du?
Patienter med svarta armband. DNR-beslut. De evakueras sist.
- Hon måste evakueras. - Svarta band och DNR-beslut tas ut sist.
Det är ingen diskussion!
Jag beordrar dig.
Snälla.
Okej, ta bara in henne. Kom.
Såja.
Såja. Ja.
Såja.
Såja. Du klarar det här. Ja.
Sitt upp. Såja. Ja, stanna hos mig.
Stanna hos mig. Såja.
Såja.
Såja. Såja.
Hjälp.
Jag behöver hjälp.
Vad händer?
Ansträngd andning, men… Jag kan inte…
Okej, jag tar över.
Ingen fara. Var kommer ni ifrån?
LifeCare. De låter oss inte transportera våra patienter.
Folk dör där uppe.
Ingen bryr sig.
Jag stannar hos henne.
Det är okej. Jag kan stanna hos henne.
Hon har avlidit.
Kan du…
Jag ser till att nån tar hand om henne.
Susan, har du hört av nån? Polisen, Nationalgardet?
Finns det nån plan för att få ut patienterna?
En plan? Nej.
Nej.
Folk säger saker hela tiden, men jag har slutat tro på dem.
Jag såg just en patient dö. Ännu en patient dö.
- En av våra? - LifeCare.
Herregud.
- De har ingen hjälp där uppe. - Nej.
- Inget. - Nej.
Vet du…
Jag tittar på en del av patienterna…
…och vad de genomlider, vad vi utsätter dem för.
De är som mina cancerpatienter.
Man gör allt man kan för att försöka hjälpa dem.
Oavsett oddsen, oavsett…
…oavsett allt man har emot sig, så hittar man ett sätt.
Man hittar ett sätt att rädda ett liv.
Men ibland…
…finns det inget mer att göra för dem.
Förutom att göra det bekvämt för dem.
Jag håller med.
Du borde prata med dr Cook om det.
Broder. Hur mår du?
Kommer jag ut härifrån?
Alla kommer ut härifrån.
Jag vet bara, på grund av min storlek…
Hördu. Vi ska få ut dig som alla andra.
- Okej? - Okej.
- Där borta. - Titta.
Ni har blivit beordrade av staden New Orleans.
Ert sjukhus ska evakueras.
Vi får hit räddningsbåtar snart.
Vi måste få ut alla.
Vi har försökt evakuera sjukhuset.
Vi har försökt evakuera de senaste två dagarna.
Jag vet inte vad ni har gjort förut,
men alla måste vara ute och byggnaden måste vara tom kl 17:00.
- Kl 17:00? - Klockan är nästan tolv.
Hur ska vi få ut alla på fem timmar?
Med vårt antal tar det minst 24 timmar.
- Det kommer båtar. - Vems?
De bör räcka. Vi ska köra dem hela dagen.
Och varför kl 17:00? Vi har personer som inte kan röra sig.
- Staden är kaotisk. - De kan inte gå.
- Upplopp, plundring… - Vi har vädjat…
Vi kan inte lämna väktare här.
…och ni har bara gjort saker värre.
Sista båten går kl 17:00.
Alla ska ut ur byggnaden, om vi så måste släpa ut dem.
Så vad ska vi göra?
Vi fortsätter evakueringen så gott vi kan.
Vi kan omöjligen få ut alla på fem timmar.
Ingen levande patient lämnas kvar.
Vi har beordrats att evakuera sjukhuset senast klockan fem.
Det är omöjligt.
Om du inte har pratat med dr Cook än, så är det dags nu.
Eve, ta över för mig. Jag är strax tillbaka.
Jag försökte inte tjuvlyssna på vad de sa,
men de var inte precis lågmälda.
Vad sa de?
Jag är inte helt säker.
Vad tror du att de sa?
Det här stannar mellan mig och dig, okej?
De pratade om hur vi inte kan få ut alla härifrån,
och hur patienter lider, och vi måste hitta ett sätt att få slut på lidandet.
Om patienter har ont, måste vi göra allt vi kan för att hjälpa.
Det var inte det de pratade om. Bara lindring, du vet?
- Jag tror verkligen inte det. - Vilka är "de"?
Ewing Cook och Anna Pou. De pratade om att göra slut på patienters lidande.
Det kommer båtar. Se upp, se upp nu.
Flytta er!
Börja göra dem redo. Okej.
Backa.
Okej, där. Kör fram dit.
- Så där. - Tack.
Såja.
Sandra ska ta dig till familjen, okej?
Nej.
Jo. Det ska hon.
Säg till dem att jag kommer snart. Jag kommer snart.
Ja. Såja.
Jag kommer snart.
Båtarna är här.
Minnie. Minnie, vi måste åka.
Ta det lugnt. Se upp var ni går. Okej. Kom igen.
- Går det bra? - Jag har dig.
Jag ska hjälpa dig.
Ta det lugnt.
Hördu. Du kan inte ta med hunden.
Det är okej. De kan ta med honom. Vi har plats.
Försiktigt.
Ursäkta.
Ja. Tack.
- Horace. - Ja.
Vi måste verkligen minska vårt antal,
och jag tycker att du ska evakuera med nästa grupp.
Evakuera?
Jag kan inte evakuera. Jag är läkare. Läkare tar hand om patienter.
- Jag är läkare. - Horace, Horace,
det finns inget mer nån av oss kan göra.
Och det finns inget mer jag skulle be dig göra.
Det är dags att åka.
Gå ner, nu! Sätt fart! Allihop, gå ner!
Dr King.
Vill ni be med oss?
Jag har människor att ta hand om.
…helgat varde ditt namn.
Tillkomme ditt rike. Ske din vilja, såsom i himmelen, så ock på jorden.
Gå ner, allihop. Sätt fart. Nu!
Ner! Allihop!
Dr Baltz?
Sätt fart, allihop. Gå ner!
Annars tvingar vi ut er. Snälla.
Sätt fart! Ner!
Du där, gå ner. Nu genast.
Allihop. Lämna avdelningen. Sätt fart.
Gå ner, nu meddetsamma. Alla som kan gå, gå.
Allihop. Gå ner. Sätt fart.
Nerför trapporna.
Gå ner nu meddetsamma.
Sätt fart. Allihop, rör på er. Gå ner.
Kom. Alla ska ut.
- Sjukhuset evakueras. - Nej. Det här är min mor.
Jag lämnar inte min mor.
- Vi evakuerar sjukhuset. - Ingen kommer att hjälpa henne.
Du kan gå härifrån själv
- eller bli åtalad för intrång. - Hon är min mor!
Jag lämnar inte henne.
Jag struntar i vad som händer mig. Bara…
Snälla, låt mig stanna hos min mamma.
Snälla.
Få ut henne härifrån.
- Nej. Vänta. - Kom nu.
- Låt mig säga adjö! - Sätt fart!
Låt mig säga adjö, snälla! Snälla! Snälla!
Säg adjö.
Mamma.
Mamma, hördu.
Polisen är här.
De tvingar mig att lämna sjukhuset, så jag kan inte stanna hos dig.
Det är okej.
Det är okej för dig att gå och vara med Jesus.
Du får komma hem.
Hur går det?
Det här är inte Kustbevakningen. De kan inte flyga nattetid.
Så fort det blir mörkt, måste vi sluta.
Alla som ska ut härifrån…
…har en timme på sig.
Vi har alla gjort…
…allt som nån kan göra.
- Diane? -…och ni borde vara stolta.
Ett beslut har fattats.
- Det är det bästa beslutet… - Vad är det som pågår?
Fy fan.
Det är det enda beslutet.
Therese?
Therese.
- De kan inte göra så här. - Göra vad?
De är våra patienter.
Diane?
Vad står på?
Läkarna från Memorial…
…de ska ta över vården av våra patienter.
Vad betyder det?
Jag tror inte att våra patienter kommer att evakueras.
De kommer inte härifrån.
Varför kommer ingen för att hjälpa oss?
Varför gör ingen nåt?
Det här är inte klokt. Vi har varit med de här patienterna i fem dagar.
Ska vi bara lämna dem? Ska vi bara lämna dem?
Det som kommer att hända…
…kan vi inte stoppa.
Hämta personalen.
Få ut dem från avdelningen.
Du måste ta hand om dem. Okej?
Okej.
Emmett?
Personalen har beordrats att evakuera sjukhuset.
Och de tvingar ut oss.
De tvingar ut oss nu meddetsamma.
Men du sa att du inte skulle lämna kvar mig.
Det kommer hit läkare från Memorial.
De kommer att ta hand om dig, stanna hos dig.
Men de kommer väl att få ut mig?
De kommer att stanna hos dig.
Ingen kommer att lämna dig ensam.
Om det…
Om det kommer dithän, så heter min fru Carrie.
- Jag vet. - Och…
Säg…
Bara…
Bara säg vad som helst.
Gud har verkligen välsignat dig.
Bara blicka mot framtiden.
Bara gå vidare.
Jag är ledsen.
Jag vet.
Anna. Kan du hjälpa mig?
Jag måste gå upp till våning sju.
Ska du upp till LifeCare? Är det patienter kvar där?
Några, ja.
Vi ska göra allt vi kan för att göra det bekvämt för dem.
Okej, allihop. Hörni?
Hör upp, allihop.
Vi ska få ut alla patienterna härifrån. Varenda en.
Vi är sjuksköterskor.
Och vi ska få det gjort. Jag behöver hjälp.
Okej. Hej, Rodney. Är du redo?
- Ja. - Vi ska få ut dig härifrån.
Okej. Vi ska få ut Rodney härifrån, förstått?
Lämna avdelningen! Sätt fart!
Jag måste gå tillbaka.
- Sätt fart! - Jag kan inte… Jag måste.
Jag måste gå tillbaka.
- Diane. - Jag måste tillbaka.
Diane.
Jag måste gå upp igen och titta till en patient.
- Vi håller uppsikt över patienterna. - Nej, nej. Jag jobbar på LifeCare.
Undrar du nåt kan du mejla vårt huvudkontor.
- Vi… - Varför ert huvudkontor?
- Vi är ett separat sjukhus. - Vi evakuerar.
Du måste gå. Nu.
Sätt fart, allihop!
Ta inte med den. Lämna den bara. Sätt fart.
Sätt fart!
Diane.
Allihop, lämna avdelningen!
Vi måste gå.
Se upp.
Nästan framme.
Okej.
Försiktigt. Okej.
Okej. Stanna där. Är du okej?
- Bromsa? - Har du bromsen?
Få båren på plats.
Försiktigt.
- Okej. - Ett, två, tre.
- Se upp. - Okej. Akta hans ben.
Okej. Är ni redo?
- Redo? - Ja, redo.
Ett, två, tre.
Okej.
Rodney, du är jätteduktig. Vi ska köra dig upp till taket, okej?
Susan. Susan, har du honom?
Jag har honom.
Okej. Ta honom till taket.
Okej. Är ni redo?
Ett, två, tre.
- Ta det långsamt. Försiktigt. - Försiktigt.
Lugnt.
Ta det lugnt, hörni. Vi klarar det här.
Okej. Se upp med hörnet.
Försiktigt. Nu måste vi ta ett trappsteg. Ett till.
Okej.
Kom igen.
Vi klarar det här.
Kom igen.
Okej, klarar du det? Går det bra? Har du din sida?
Kom igen.
Jag har den.
Försiktigt.
Okej. Ett steg till.
Putta. Ni klarar det.
Hörnet. Se upp i svängen.
Kom igen, kom igen, kom igen.
- Vänta. - Kom igen, hörni.
Okej.
Då går vi.
Alla som är kvar får klara sig själva.
Undertexter: Kristina Donnellan