Šiandien situacija dar labiau pablogėjo tiems,
- kurie liko įstrigę mieste. - Kas liko iš Naujojo Orleano,
praėjus trims dienoms po praūžusios „Katrinos“?
Ko nenusiaubė gamta, siaubia plėšikautojai.
Užtvindytose gatvėse maištaujama ir plėšikaujama.
- Stot! - …žmonės bando
- kažkaip išgyventi. - Neįsivaizduoju, kaip toliau gyventi.
…yra žiauru.
…kilo didžiulis chaosas,
Naujojo Orleano policijai trūksta darbuotojų…
Vyriausybė mums niekuo nepadeda.
Pareigūnai maitinasi tuo, ko nespėjo išvogti plėšikautojai.
Jie sako, kad duoda mums maisto. Jie meluoja.
Ar esu nusivylęs? Žinoma. Aš nusivylęs, visi nusivylę.
Padėkit!
Labai gerai suprantu žmones, kurie norėtų, kad viskas vyktų greičiau.
Mes negalime likti nuošalyje,
kai ši gyvybiškai svarbi operacija nėra tinkamai koordinuojama.
Nežinau, ką daro valdžia.
Kaltinu tave, Rėjau Neiginai, kad nesirūpini savo žmonėmis.
Tai taps ryškiu pavyzdžiu,
kaip šalies, valstijos ir vietos valdžia nuvylė vargingiausias
ir labiausiai nukentėjusias aukas…
Vyriausybė tik šiandien sužinojo
apie prie Konferencijų centro įstrigusius žmones.
Mes turime kūdikį, bet neturim nė mišinukų, nė vandens.
Kur ekstremalių situacijų agentūra? Kur prezidentas?
Kas čia atsakingas?
Jūs atsakingi.
JAV VIDAUS SAUGUMO DEPARTAMENTAS
Pasikalbėkim apie ketvirtą dieną ligoninėje „Memorial“.
Na, ketvirtą dieną
vandens lygis buvo pasiekęs ligoninės priėmimo skyriaus rampą.
Visame pastate nebuvo elektros. Neveikė mūsų įranga.
Nė vienas aparatas, galintis padėti pacientams.
Pacientai ėmė mirti,
o mes nieko negalėjom padaryti.
Kada žmonės ėmė panikuoti?
Mes nepanikavom.
Jūs nebijojot?
Sugriuvus pylimams, visą dieną… ištisą dieną
joks miesto ar valstybės tarnautojas
neįspėjo mūsų dėl ekstremalios situacijos.
Buvome apsupti vandens, bet mums niekas nieko nesakė.
Taip, mums reikėjo išsigąsti.
Mums reikėjo paskubėti gelbėti pacientus. Bet mes to nepadarėme.
Ne todėl, kad supanikavome,
o todėl, kad nežinojome, jog turime panikuoti.
Ligoninėje buvo rasti 45 kūnai.
Ar kuris nors pacientas buvo nužudytas?
Buvote ligoninės etikos komiteto vadovė.
- Jūs labiau nei kuris kitas… - Jei klausiate, ar…
…galite nustatyti, ar kuris nors iš jų buvo nužudytas tyčia.
Etika gali būti…
Galiu pasakyti…
Galiu pasakyti tik tiek,
kad visi kartu stengėmės
sumažinti kančią, kurią teko patirti mūsų pacientams.
O tos paskutinės dienos ligoninėje „Memorial“
buvo niekas kita, kaip kančia.
Briskit per vandenį
Briskit per vandenį, vaikai
Briskit per vandenį
Briskit per vandenį, vaikai
Briskit per vandenį
Dievas pasirūpins šiuo vandeniu
Žmogus nuėjo prie upės
Žmogus nuėjo prie upės, Viešpatie
Žmogus nuėjo prie upės
Nuėjo ten pasimelsti
Briskit per vandenį
Briskit per vandenį, vaikai
PAGAL ŠERI FINK KNYGĄ
Briskit per vandenį
Dievas pasirūpins šiuo vandeniu
KETVIRTA DIENA
Ričardai? Kas girdėt?
Nieko. Sraigtasparnių nematyti.
Supratau. Jei kas nors pasikeis, praneškite.
Būtinai.
- Iš kur juos gavai? - Patrauk rankas.
- Aš paimsiu. - Kas tau leido?
Atsakyk.
- Man jų reikia. - Kas tau leido?
Man nereikia tavo leidimo.
- Nunešiu juos pacientams. - Mes negalim…
- Kas čia vyksta? - Jis vagia vandenį.
- Aš nevagiu jokio van… - Ką čia išdarinėji?
Vanduo yra ligoninės. Ne tavo.
Tu dirbi šiame skyriuje?
- Ne. - Tada varyk iš čia.
Greičiau!
Gerai, nagi…
Surinkime.
- Gerai. - Ir išdalinkit po vieną ligoniams.
Vienas leidžiasi. Greičiau!
Siuzana. Atskrido sraigtasparnis. Siųskit ligonius.
Jėzau. Ačiū Dievui.
Pradėsim nuo kritinių.
- Karen, girdi mane? - Siuzana?
Atskrido sraigtasparnis. Pradėkit gabenti savo pacientus.
Gerai, supratau. Tuojau.
Gerai, nagi. Vežam pacientus.
Gerai, gabenam pacientus į aikštelę. Nagi. Paskubam.
Karen. Karen, liftai neveikia.
Bliamba.
Aišku.
Gerai, surask žibintuvėlį.
Visi, kurie esat fiziškai stiprūs, ateikite čia.
Gerai. Taip, čionai. Gerai.
- Žiūrėkit. - Gerai.
Imam už paklodės kraštų. Gerai, laikom tvirtai.
Kad visi kraštai būtų įtempti. Ir nieko nedarom, kol nepasakysiu.
Taip ir nešime pacientus
į sraigtasparnių aikštelę. Supratot?
Gerai. Atsargiai. Žiūrėkit po kojomis. Atsargiai.
- Čia dar karščiau. - Žiūrėkit po kojomis.
Truputį aukščiau.
Taip. Pamažu.
Saugokit nugarą. Gerai.
Sukamės.
Kai norėsit pailsėti, sakykit.
- Žiūrėkit po kojomis. Sukamės. - Pamažu.
Gerai.
Gyvybinės funkcijos geros. Galime gabenti.
Stop! Pala! Čionai.
Pirma gabenam kritinius pacientus,
- o kelias iki aikštelės - netrumpas. - Aišku.
Reikia pereiti per visą aukštą iki kito koridoriaus,
tada prieš garažą pasukti
- link rampos, tada - į aikštelę. - Kiek tai užtruks?
- Apie 40 minučių. - Keturiasdešimt minučių?
- Kiekvienam pacientui? Tokiame karštyje? - Taip.
Garaže esantys liftai neveikia.
Kito kelio ten nėra. Aišku?
- Gerai. - Aišku.
Gerai. Dėmesio! Neškit ją čia.
- Lori, ruošk kitus pacientus. - Supratau.
Gerai, nagi. Einam toliau.
Pirmyn.
- Nagi. - Greičiau.
Kas atsitiko?
Ji nereaguoja į aplinką. Atsisako vandens.
- Taip, šilumos smūgis. - Jai skauda.
- Turime kokių nors vaistų? - Nėra tam laiko.
- Nėra tam laiko? - Taip.
- Turiu paruošt pacientus pervežimui. - Jai skauda.
Atneškit drėgną rankšluostį,
- vėsinkite jai… - Leisite jai kentėti?
Kenai, pacientei reikia ko nors nuo ūmaus diskomforto.
- Diskomforto? - Nuo skausmo. Skausmo!
Turime morfijaus.
Man reikia penkių miligramų.
Išrašykit receptą.
Juokauji?
Privalau vesti apskaitą. Net tokiomis sąlygomis
privalome laikytis tam tikros tvarkos.
Gali paskubėti?
Prašau, paskubėk.
- Ana. - Neleisiu jai kankintis.
Gerai, jai palengvės kurį laiką, kol galėsim ją iš čia išvežti.
Kai kurie darbuotojai nueina į savo mašiną.
Įsijungia kondicionierių, pasiklauso muzikos.
Horacijau. Man viskas gerai. Tikrai.
Reikia rast būdą, kaip greičiau nugabent pacientus į aikštelę.
- Sugalvok ką nors. - Gerai. Supratau.
Kas čia?
Prašėte „LifeCare“ pacientų sąrašo.
- Taip. Ačiū. - Su tais, kurie čia buvo,
ir su čia pervežtais,
- viso - 53. Du mirė. - Aišku.
- Siuzana. Atsiprašau. - Dar septyni pacientai…
- Atsiprašau. - Reikia nutraukt visas injekcijas.
Gali kilti didžiulė rizika dėl išsiliejimo…
Atsiprašau.
Sąrašas.
Sandra jį paėmė.
Ir ką ji… Ką… Atsiprašau.
- Ką jūs su juo darysit? - Aš…
Mes darome viską, ką galime,
kai ką nors išsiaiškinsime, pranešime.
Ką čia aiškintis?
Turime 54… 53 pacientus, kuriuos reikia evakuoti.
Laukėm Nacionalinės gvardijos sunkvežimių, deja, jie neatvyko.
Laukėme sraigtasparnių, kurie neatvyko. Mes turime jūsų sąrašą.
Įtrauksime jūsų pacientus į rotaciją.
O jūs grįžkite pas savo pacientus.
Pasikalbėkit su skyrių vedėjais.
Reikia pradėti taupyti maistą ir vandenį.
Iki minimumo.
Stipresni pacientai…
JAV PAKRANČIŲ APSAUGOS TARNYBA
Padėkit! Mums reikia pagalbos!
Ne, prašau. Maldauju, padėkit!
Mums reikia pagalbos. Suprantat? Nagi, žmogau.
Padėkit. Mums reikia pagalbos.
Irkitės čionai. Aš jums padėsiu. Nagi.
Ačiū.
- Arčiau. - Laikykis, mama.
Žmonės mato, kad iš aikštelės kyla sraigtasparniai.
Jie galvoja, kad galime juos išgelbėti.
Ligoninė - tarsi švyturys per audrą.
Ir jie plūsta pas mus.
Kiek jų?
Kol kas - apie dešimt.
- Mes negalim priimti daugiau žmonių. - Mes - ligoninė.
Bet mes evakuojamės. Negalim pasirūpinti nė savo žmonėmis.
Kaip galėtume pasirūpinti dar kažkuo?
Kaip mes sulaikysime žmones? Negi kviesime policiją?
Net jei kviestume, policijai į mus nusispjauti.
Tai kas mums belieka?
Gal tuos žmones nušauti? Apie ką mes kalbam?
Mes kalbam apie tai, kad reikia daryti tai, kas būtina.
Dengtas stadionas, kuriame glaudžiasi apie 20 000 žmonių,
apsuptas vandens.
Neveikia tualetai ir oro kondicionieriai.
Kreipiausi į prezidentą, kad kuo skubiau būtų suteikta visa įmanoma pagalba.
Maiklai.
Man pasakė, kad Pakrančių apsaugos sraigtasparniai
neevakuos „LifeCare“ pacientų.
Ką?
Man pasakė, kad „LifeCare“ pacientai neįtraukti į kažkokį sąrašą.
Jie atsiuntė pavardes. Iš viso - 53 pacientai.
Tų pacientų nėra sąraše, kurį „Tenet“ nusiuntė Pakrančių apsaugos tarnybai.
Galiu susisiekti su ta tarnyba. Galim jiems pasakyti…
- Maiklai. - 53 žmonės.
Pakrančių apsaugos sraigtasparniai skirti „Memorial“ pacientams.
Ką jie pasakė?
Kad jie… Susisiekė su Pakrančių apsauga.
Jie negali paimti mūsų pacientų.
„10 padėklų vandens. Deguonies balionai. 20 kraujospūdžio aparatų. Šešiasdešimt…“
Siuzana. Ką jūs pasakėt mano žmonėms?
Pasakiau tai, apie ką buvau informuota.
Kad nepadėsit mūsų pacientams?
Mūsų korporacija pasirūpino mūsų pacientų transportavimu…
Tai yra Pakrančių apsaugos sraigtasparniai.
Pakrančių apsauga jūsų korporacijai nepriklauso.
Aš jums perdaviau pacientų sąrašą.
Kodėl neevakuojat jų kartu su kitais…
Jei tik turėčiau atsakymą. Deja, neturiu.
Savo žmones evakuojate…
o…
mūsiškius paliekate mirti?
„65 insulino dozės. Keturiolika pakuočių dekstrozės.“
Trūksta priešuždegiminių, nuo pykinimo ir priešepileptinių vaistų, antibiotikų.
Jie jį nušovė. Tiesiog…
- Jis plėšikavo? - Norėjo paimti sauskelnių.
Pasirodė farai ir jį nušovė.
Šovė iš nugaros ir paliko jį ten gulėti.
Mes ir taip čia skęstame, o jie mus dar ir šaudo?
Žinote, mes…
Lyg nebūtume žmonės.
Mums reikia pagalbos.
Mums reikia pagalbos, o jie mus žudo.
Žudo mus kaip šunis.
Mes jiems kaip šunys. Ne žmonės.
Mes jiems - tik šunys.
Mus žudo kaip šunis.
Atsiprašau, pone. Daugiau negaliu priimti.
Viskas, pasakiau. Daugiau negaliu priimti nė vieno.
Žmonės mirs, jei jų neišgabensite.
Svoris! Negaliu jo viršyti!
Negaliu jo viršyti!
Mums reikia evakuoti 200 žmonių!
Gana ginčytis, gerai? Jie žino, kiek sraigtasparnis gali skraidinti.
Jūs juos tik gaišinate. Iš kur čia tie žmonės?
- Jie atnešė ligonius. - Kodėl jie vis dar čia?
- Tai - pavojinga. Liepkit jiems… - Aš čia atsakingas.
Tikrai? Aš - kapitonė. Tarnavau karinėse oro pajėgose.
Aš išmanau apie tai. O jūs?
- Ką turiu daryti? - Liepkit žmonėms eiti iš čia
ir ruošti transportavimui pacientus.
Gerai. Visi, kuriems nereikia likti su pacientais? Kam nereikia…
Kuriems nereikia čia būti.
Jei jūsų čia nereikia, eikite iš aikštelės.
Anga nedidelė, maždaug metro dydžio,
bet per ją iš pastato galima patekti tiesiai į garažą.
- Galėtume pro ją gabenti pacientus? - Ko gero, taip.
Jei taip, sutaupytume 15 ar 20 minučių kelyje į aikštelę.
Surask Karen. Parodyk jai kelią.
Gerai, supratau.
Mes negalim jums padėti! Čia… Privati teritorija.
Atsiprašau. Praleiskite.
Privati teritorija! Eikit kur nors kitur!
Ką jūs darot? Kodėl nepadedat žmonėms?
- Padėkit mums! Prašau! - Nesiartinkit!
Bent vaikus priimkite.
Priimkit vaikus.
- Maldauju. - Jis su vaikais!
Brolau, kartoju. Nesiartinkit!
- Nagi, žmogau, maldauju! - Šausim?
- Brolau. - Padėkit.
Čarlzai, pagalvok. Liaukis!
- Tai šaudom? - Maldauju, padėkit mums.
- Kartoju. Nesiartinkit! - Maldauju!
Atgal!
Jiems mūsų nereikia. Eime. Grįžtam atgal.
Sustok.
Čarlzai. Čarlzai, sustok. Ką tu ruošeisi daryti?
Norėjai jį nušauti? Nušauti jo vaikus?
Ką tu darei, bliamba?
Tai, kas buvo liepta.
KAIP JŪS TEN?
TIKIUOSI, GERAI? ABEJOJU
Nesupratau?
Kur jie nuskrido?
Šūdas.
Matote Karinių oro pajėgų lėktuvą,
skraidinantį prezidentą Bušą. Tai - ne kas kita,
kaip žvalgomasis skrydis virš Naujojo Orleano.
Prezidentas Bušas skrenda iš Teksaso į Vašingtoną,
tačiau Baltieji rūmai nepatvirtino,
ar prezidentas lankysis uragano nusiaubtose vietose,
nors miestui sunkiai sekasi gelbėti žmones.
Jis nė nesiruošia nusileisti?
Nesiruošia nieko daryti?
Štai taip. Pamažu.
Gerai, tvarka.
PACIENTO DAIKTAI
Gerai, tvarka. Važiuojam.
Važiuok artyn.
Liko dar vienas.
Pone Skotai, aš - Siuzana Malderik. Kaip jaučiatės?
Karšta kaip pragare.
Taip, na, stengiamės daryt tai, ką galime, su tuo, ką turime.
Karen jums sakė, kad evakuojame visus iš ligoninės?
Taip, ponia.
Kai tik galėsime, pervešime ir jus.
Jei kils problemų, sakykite. Gerai?
Na, aš lauksiu čia. Niekur nedingsiu.
Gerai.
Jis pratilps pro tą angą garaže?
Tiksliai nežinau. Bet abejoju.
Tačiau bandydami prarasim daug laiko.
Panašus pacientas guli „LifeCare“. Su patologiniu nutukimu.
Sveria apie 136 kg.
Jie abu bus evakuojami paskutiniai.
Bet mes juos išvešim iš čia, ar ne? Siuzana?
Nė nežinau, ar pati iš čia ištrūksiu.
Sveiki, čia Vincas. Dabar mes su Ana negalim atsiliepti.
Palikite mums žinutę.
Vincai, nežinau, ar gauni mano žinutes,
tik noriu pasakyt, kad man viskas gerai.
Vis dar nėra elektros.
Mes nesulaukiam jokios pagalbos. Niekas…
Niekas už nieką neatsako. Kalbu ne apie ligoninę.
Niekas mieste ar valstijoje.
O žmonės miršta.
Ką tik mačiau, kaip mirė pacientas.
Jis šitaip kankinosi, o mes negalėjom jam padėti.
Vincai, telefonas baigia išsikrauti. Aš jį išjungsiu.
Paliksi man žinutę, kai išklausysi?
Gerai, myliu tave.
Taip.
Gerai, taip… Tiesiai.
SVEIKATOS PRIEŽIŪROS IR LIGONINIŲ DEPARTAMENTAS
Siuzana.
Pasikalbėkit su šiuo žmogum.
Sveiki, Maikas Boulsas. Iš Sveikatos priežiūros ir ligoninių departamento.
Mes jus iš čia ištrauksim.
Iš 187 pacientų liko 130.
Bendras žmonių skaičius - 460 „Memorial“ darbuotojų,
447 šeimos nariai ir besiglaudžiantys žmonės.
Taip pat 53 „LifeCare“ darbuotojai ir tiek pat „LifeCare“ pacientų.
Jie - ne mūsų pacientai.
Tik sakau, kad formaliai jie - ne mūsų pacientai.
Mums ima stigti maisto.
O gėlo vandens teturime iki rytojaus.
Tokiu tempu, kokiu evakuojate,
nėra jokių šansų, kad spėsite visus evakuoti.
Reikia perorientuoti evakuaciją.
Kaip perorientuoti?
Dabar pirmenybę skiriate sunkiausiems pacientams.
Jiems reikia daugiausiai pagalbos.
Jie yra nevaikštantys. Jų perkėlimas užtrunka per daug laiko.
Pirma turėtumėte evakuoti tuos pacientus,
kurie gali judėti patys.
Turite skubumo nustatymo antriešius?
Kažkur turime.
Jie turi būti ligoninėje. Žali, geltoni, raudoni ir juodi.
Tegul gydytojai išdalina antriešius.
Pacientams, kurie gali eiti patys, duokite žalius antriešius.
Pacientams, kuriems reikia pagalbos, duokit geltonus.
Kuriems būtina medicininė priežiūra, duokit raudonus.
O kam juodus?
Tiems, kurių, jūsų nuomone, išgelbėti neįmanoma.
Dabar dėl kitos ligoninės, a, „LifeCare“.
Jei norite evakuotis kartu,
privalote laikytis tokios pačios tvarkos.
Pacientams, kurių, jūsų nuomone, išgelbėt negalima, duokit juodus raiščius.
Nusprendėme, kad pacientai, kurie atsisakė dirbtinio gyvybės palaikymo,
turi būt evakuojami paskutiniai.
Jei taip nusprendėte, duokit jiems juodus antriešius.
Vadinasi, taip nuspręsime, kas gyvens, o kas mirs?
Spalvotais antriešiais?
Jei bandysite gelbėti visus pacientus, kažkas, ką evakuosite,
vis viena mirs.
Priminkite, kam jūs dirbate?
- Kas jums… - Sveikatos ir ligoninių departamentui.
Ne, kas jums sakė, kad turime laikytis
būtent tokios tvarkos?
Žmonės kalba, jis kalba,
Nacionalinė gvardija kalba, bet nežinome, kas yra atsakingas.
Norit žinoti, kas yra atsakingas? Niekas.
Patys turite nuspręsti, kaip gelbėtis.
Valtis pasistengsime atsiųsti kaip galima greičiau.
Greičiausiai rytoj ryte.
Paruoškite visus, kuriuos galima evakuoti.
Bliamba. Dieve mano.
Kas atsitiko? Viskas gerai?
Nemačiau, kur einu. Vos nenukritau nuo krašto.
Kaip tu?
Gerai.
Gerai. Viskas gerai.
Žmonės pervargę.
Jie praranda budrumą.
Jiems reikia pailsėti.
Manau, kad nakčiai evakuacijos darbus reikėtų nutraukti.
Nutraukti?
Kas per naktį pasikeis?
Labai tikėčiausi, kad galėtume ištrūkti iš ligoninės.
Sunkvežimių daugiau nebus.
Žmogus iš Sveikatos departamento sakė,
kad valtys bus tik rytoj ryte.
Kažkas vos nenukrito nuo sraigtasparnių aikštelės,
stovėdamas ir laukdamas sraigtasparnių, kurie neatskrenda.
Jei taip ir toliau, aukų neišvengsime.
Pacientai jau miršta.
Jei taip ir toliau visą naktį, ar išvargęs personalas…
Ar jiems tai padės, ar pakenks?
Klausykit, kalbu apie kelias valandas. Tik iki saulėtekio.
Visi dirbote labai ilgai ir labai sunkiai.
Bet toliau tęsti negalime.
Gabenti pacientus į aikštelę tamsoje - per daug pavojinga.
Tad nakčiai darbus nutrauksime.
Ne. Liaukitės.
Pasakykite savo žmonėms, kad jie nors kiek pailsėtų…
Siuzana, negi Pakrančių apsaugos sraigtasparniai naktimis neskraido?
Skraido. Bet tai pernelyg pavojinga mums.
Ėmėme daryti klaidas. Ir tai gali blogai baigtis.
Todėl toliau tęsti negalime.
- Jums reikia… - Niekas iš čia neištrūks.
- Kai tik prašvis… - Aš turiu šeimą.
…evakuaciją pratęsime.
- Kai prašvis… - Klausykit, niekas iš čia neištrūks.
…mums pažadėjo atsiųsti valtis.
Jau trys dienos, kaip mes čia.
Kai prašvis, evakuaciją tęsime. Gerai?
Karsonai, viskas bus gerai.
- Tad pailsėkite… - Mes visi iš čia ištrūksime. Nagi.
Susitiksime prašvitus.
Pailsėkit.
Mama.
Ryte atplauks valtys.
Į vieną jų įsodinsiu ir tave.
- Mes ištrūksim iš čia? - Įsodinsiu tave į valtį.
Ne. Nė už ką!
- Aš tavęs vienos nepaliksiu. - Kalba baigta.
Ir jokių ginčų. Tu sėsi į valtį.
Ir plauksi iš čia.
Atplaukė valtys. Eikit žemyn!
Atplaukė valtys!
Lipkite žemyn!
Lipkite žemyn! Kelkitės! Lipkite žemyn!
Nagi. Kelkitės. Visi, kelkitės! Atplaukė valtys!
Lipkite žemyn! Pasiimkit po vieną krepšį! Jokių gyvūnų! Lipkite žemyn!
Po vieną krepšį. Jokių gyvūnų!
Mums metas.
- Ką darysim su Rolfiu? - Galima pasiimt tik krepšį.
Vieną krepšį. Viskas.
Reikia paskubėti.
Po vieną krepšį! Jokių gyvūnų!
Visi, kelkitės!
Galbūt. Bet nežinau.
- Miestas nyksta… - Horacijau.
- Taip. - Horacijau, kas čia vyksta?
Nežinau.
- O kur valtys? - Nežinau.
Ponia, verčiau eikit į vidų.
Ponia!
Ana, kas čia vyksta?
Nėra jokių valčių.
- Sakė, kad atsiųs… - Valčių nėra.
Dėmesio, visi.
Tylos.
- Valčių nėra. - Ką?
Nėra jokių valčių.
Rimtai? Nagi, žmogau. Juk…
Mes norėjome jį palikti.
Juingai. Visi tavo daiktai - čia?
- Ką? - Tavo asmeniniai daiktai. Jie čia?
Mine?
- Turbūt. - Taip.
Kai kurių darbuotojų daiktai dingo. Kažkas juos paėmė.
Kada paėmė?
Kai buvome apačioje ir laukėme valčių, kurios neatplaukė.
Dieve. Jie tikri?
Kolekciniai. Negalėjau palikt jų namuose.
Jie veikia. Ir tai yra svarbiausia.
Klausykit, kam mums jų reikia? Juk čia yra apsauginiai.
Tai kad jie nieko nedaro. Čia yra mūsų pacientai, mūsų šeimos.
Privalome juos apginti.
Čia karšta. Karšta be atvangos.
Neįsivaizduoji, kaip čia karšta.
Ima stigti maisto ir vandens. Vaistų apskritai nebėra.
Pacientai aimanuoja ir verkia.
Neapleidžia kančios jausmas.
Nebeveikia tualetai.
Viskas paplūdę nešvariais tekalais. Dvokia šiukšlėm ir fekalijom.
Nuo tos smarvės žmonės springsta. Miršta žmonės.
Jie jau ima mirti.
Ilgai neištversim.
Mums reikia pagalbos. Markai, tavo mamai reikia pagalbos.
Privalai mums padėti.
Padaryk ką nors. Maldauju.
Girdėjot, ką ji pasakė? Jiems reikia pagalbos.
Ligoninei „Memorial“ reikia skubios pagalbos.
Girdite mane?
Šiuo metu „Memorial“ yra antraeilis prioritetas
- gelbėjimo operacijų sąraše. - Girdėjot, ką ji pasakė?
Miršta žmonės.
Ligoninė „Memorial“ priskirta antraeiliam prioritetui.
Žmonės stovi ir laukia.
Niekas nė piršto nejudina, o jūs mums neleidžiate padėti.
Darykit ką nors!
Tučtuojau atlaisvinkite šią telefono liniją.
Taip nieko ir nedarysit? Nė nebandysit?
Markai!
Bandysim pasiekti ligoninę pėsčiomis.
Per aukštas vandens lygis. O plaukti negalima - nešvarus vanduo.
Pabandysim patekti kuo arčiau, o tada pažiūrėsim…
Norit patekti prie ligoninės? Galim jus ten nugabenti.
- Kaip? - Mes turime valčių.
Atvykom padėti žmonėms. O čia niekas nieko nedaro.
Jei galėsim išplaukti, parodysi kelią į ligoninę?
Aš tiksliai žinau, kur ji.
- Aš ten gimiau. - Kai tik prašvis, išplauksim.
Ne, plaukim dabar. Markas suras ligoninę pagal riboženklius.
Ne. Pilnas miestas snaiperių, kurie šaudo į visus, kas juda.
Mes norime padėti, bet mirti nenorime.
- Teisingai. - Pajudėsim, kai prašvis, gerai?
Gerai.
Štai taip. Viskas gerai. Atnešiu lašelį.
Po minutėlės grįšiu, gerai?
- Sveika. - Sveika.
- Pažiūrėkim. - O Dieve. Jis degte dega.
Kaip ir visi kiti.
Čia turbūt 40 laipsnių karščio.
Pavyko susisiekti su savo vyru?
O kaip tavo šeima?
Gerai. Dukra norėjo nuotykio, tad…
Jums reikėtų pailsėti.
Tau galėčiau pasakyti tą patį.
Ana, jums reikia pailsėti.
Tik pažvelk.
Kaip taip…
Taip būna tik trečio pasaulio šalyse, ne pas mus.
Kaip žmonės galėjo leisti, kad tai atsitiktų pas mus?
- Kas atsitiko? - Kažkas labai rimto.
Matei? Tu žinai, ką jie daro?
Aš tik rūpinuosi pacientais.
Pala. Karen, mes visi turim šeimas, žmonės atvyksta pas mus pagalbos,
o jie nieko neprileidžia prie ligoninės.
Ir tu žinai, kodėl.
Jie bijo. Jie turi ginklus, jie mūsų bijo.
Jie bijo ne mūsų.
Negirdėjai žinių?
Jie šaudo į mus, Karen. Šaudo į mus iš nugaros.
Čia ir taip miršta žmonės, o tu nori, kad ligoninė priimtų daugiau žmonių?
Jei mes tau rimtai rūpėtume,
tu niekam neleistum čia patekti.
Nė vienam žmogui.
Dabar aš palauksiu.
Aš negaliu.
Tai padės jums atsigaivinti.
…tiekimas gali būti neatkurtas kelias savaites
audros nuniokotose vietose…
…dauguma miesto rajonų atsidūrė po vandeniu.
Didžiulė žala.
- …įvesti karinę padėtį. - …tokios žalos.
Stadiono kupolas buvo šluote nušluotas.
Čia panašu į apsemtą Beirutą.
Štai kaip viskas atrodo…
TAI, KAS VYKSTA ČIA, YRA NETEISINGA. BLOGI ŽMONĖS.
BLOGIS IMA VIRŠŲ
Išvertė Laima Banionienė