Dagen etter at orkanen inntraff, trodde vi at vi var så heldige.
At alt kom til å ordne seg.
Og det gikk greit.
Solen skinte, vannet rant vekk.
Men demningene hadde bristet.
Masse vann begynte å renne inn i byen,
og vi kunne ikke stoppe det.
Visste du hvor ille det ville bli på Memorial?
Ingen visste det.
Når du ser tilbake på det,
hva er det som stikker seg ut?
Stikker seg ut?
Det stikker seg ut at det bare var fem dager.
Det tok fem dager før alt raste sammen.
Hvordan var dr. Pou?
- Hvordan… - Hvordan…
Kan du beskrive adferden hennes de siste fem dagene?
Hun var som alle andre. Omstendighetene avslører deg.
BASERT PÅ BOKEN AV SHERI FINK
Når får de oss ut?
Å! Det er bra. Det er…
Ok. Da får vi litt luft her.
Jeg vet det er tett og varmt.
Men alle må stå stille og høre etter.
Hva enn dere har hørt, uansett rykter, skal jeg si ting rett ut.
Demningen ved 17th Street-kanalen har sprukket.
Kanskje et par andre også. Byens pumper funker ikke.
Vannet kommer, og det vil fortsette å komme.
Sykehuset vil bli oversvømt, kanskje opp til andre etasje.
Vi må evakuere, og vi må begynne å gjøre det nå.
Evakuere hvor?
Det er plyndring på utsiden.
Jeg vet ikke hva som skjer der ute,
men jeg vet at det kommer fem meter vann. Vi vil miste strøm.
Og så mister vi kjelleren, maten og all provianten der nede.
- Vi har allerede lite medisin. - Hvorfor evakuere
når Nasjonalgarden er her?
Jeg vet ikke hvor lenge de blir. De blir sendt rundt i byen.
Og vi må komme oss ut
- før vi mister resten av strømmen. - Vi har generatorer.
Når vannet er over én meter, dekker det strømbryterne.
Da svikter de.
Vannet stiger rundt 30 cm i timen.
I verste fall har vi fire timer.
- Herlig. - Alt annet er bare flaks.
Hvordan får vi ut pasientene?
Vi snakket med Nasjonalgarden om å skaffe kjøretøy.
Vi snakker med leverandørene våre om å få ambulanser hit.
Sandra har skrevet til Tenet
for å se om de kan skaffe private helikoptre, eller om Kystvakten…
Kan de det? Kan helikoptre lande her?
Når var det sist noen brukte landingsplassen?
Da Paven var på besøk.
- Det var i 1991. - Paven var her i 1987.
Perfekt.
Atten år?
Seriøst?
Er det 18 år siden sist?
Selv om plassen er fungerende,
så er ikke garasjeheisene koblet til reservestrømsystemet.
De funker ikke.
Vi kan ikke få pasienter direkte fra sykehuset til dekket.
Har noen av dere ingeniørbakgrunn?
Noen som helst?
- Noen? - Jepp.
Bli med Eric, og du må se over landingsplassen.
Du må avgjøre om den er stabil eller ikke.
Avgjøre? Hvordan?
Du må avgjøre det.
- Kom igjen, da. - Greit.
Vi finner en måte å få pasientene til dekket på.
Vi finner ut av det.
Nå må dere begynne å snakke med teamene deres.
Byvannet er forurenset.
Ikke bruk det, ikke drikk fra springen.
Vann på flaske må kunne holde til 2 000 personer…
Hei, det er Vince. Anna og jeg kan ikke ta telefonen.
Vince, det er meg igjen.
Ring meg så snart du kan, ok?
Jeg har det bra, men ring meg.
- Kan alle komme her? - Hva sa de på møtet?
Alle sammen, kom her.
Dere må beholde roen, ok? Kan dere gjøre det?
Diane? Diane. De evakuerer sykehuset.
Hvem evakuerer?
Memorial. Jeg hørte de får alle ut.
- Vi må evakuere. - Evakuere etasjen?
- Hele sykehuset. - Når da?
Nå. Akkurat nå.
Tar de oss med seg? Hvordan skal vi få ut pasientene?
Hvem bestemmer?
- Diane? - Bli hos mor.
- Hva skjer? - Bare bli hos moren din, ok?
Jesus, hold meg nær korset
En dyrebar fontene
Den er for alle, en helbredende strøm
Renner ned fra fjellet Calvary
Nær korset skal jeg sitte og vente
Håpe og tro
Til jeg når den gyldne bredden
AMBULANSE AKUTTEN
Rett forbi elven
Det kommer vann.
Det fyller opp parkeringsplassen.
Bare bli der. Bli hos mamma, ok?
Ja, jeg er her.
De må vel sette opp kontrollstasjoner for å slippe folk ut, men ikke inn.
Om vi finner en operasjonsbase eller et samlepunkt
og blir godkjent som frivillige,
så kan vi gå inn i byen og komme oss til sykehuset.
Ja, men om vi gjør dette, og de allerede har fått ut moren din…
Hva om de ikke har det?
Hva om de ikke kan det?
Strømmen har gått og vannivået stiger.
Men det er et sykehus.
Uten strøm er det ikke et sykehus. Bare et bygg.
Uansett er det bedre å komme dit enn å bli her og vente på at det ringer.
Hun er moren min. Jeg lar henne ikke være alene.
Vi må finne en brannstasjon.
Byen vil kalle inn nødmannskap,
og om de gjør det, kan vi kanskje bli med dem.
Vi henter moren din. Uansett hvordan, så gjør vi det.
Susan?
- Diane Robichaux fra LifeCare. - Hei.
- Evakuerer du sykehuset? - Ja.
Hvorfor hører jeg dette nå?
Hvordan skal vi evakuere pasientene?
Har ikke et privatsykehus en egen plan?
Vi får ikke kontakt med noen. Legene våre er ikke her.
- Du får ikke kontakt med dine overordnede? - Så vidt.
Prøv å få kontakt med Kystvakten eller private charterselskap.
Om dekket vårt er fungerende, sier jeg ifra.
- Få en liste over akuttpasienter. - Det er nesten alle.
Bare gi meg en liste.
Akkurat nå kan vi ikke hjelpe oss selv engang. Hørt noe?
Jeg har nummeret til en luftgardeoffiser.
Et Baton Rouge-nummer.
- Han skal… - Ringte du?
- Kom ikke gjennom. - Tenet?
- Jeg har skrevet, men… - Skriv igjen og si
- at vi har dårlig tid. - Jeg sa…
De er selskapet vårt, for guds skyld.
Si vi har fire timer igjen før vi mister strøm og trenger hjelp.
Jeg prøver.
Jeg vet det.
Bare si ifra når du hører noe, ok?
Ja.
Dette var et sedvanlig syn i dag.
Helikoptre og redningslag som løftet opp folk,
hundrevis av dem, fra tak.
Vi trodde det verste var forbi,
men så sprakk to store demninger, og byen har blitt fylt med vann.
Canal Street er nå en kanal.
Byen blir ubeboelig i mange dager.
Byen som ligger under havnivået er nå under havet.
I natt var det to brudd i demningsystemet som beskytter New Orleans.
En av 200…
Vi fikk enda en e-post fra Memorial i New Orleans.
De må evakuere pasienter.
Alt er oversvømt.
Det høres panisk ut.
- Hva burde vi gjøre? - Gjøre?
Er det en kriseprosedyre eller noe, eller…
- Videresend e-posten til noen. - Det er ingen som svarer på dem.
Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Michael. Dokumentene til SC. Kan du skrive under?
Ja.
Skal jeg gjøre det nå?
Det må ut innen i morgen.
Kan vi gjøre dette senere?
- De må trykke det. - Jeg kommer tilbake.
- Steve? - Hei.
Vi får e-poster.
Et av sykehusene ble oversvømt etter orkanen.
- De må evakuere. - Ja vel?
De ber om hjelp.
- Jeg lurer på om vi har noen… - Har vi?
Har firmaet kontrakt med medisinske transportfirmaer,
eller har de en evakueringsplan?
Jeg vet ingenting om kriseplaner.
Er det ikke noen i Louisiana?
Vi driver med næringsutvikling.
Akkurat.
De trenger bare hjelp.
- Jeg vet ikke. - Hør her…
Du, Michael. Vent.
Hvem er den visepresidenten? Han var i Nasjonalgarden.
- Hvem? - Portis, tror jeg.
- Søk ham opp i systemet. - Flott.
- Fint. Hold meg underrettet. - Greit.
Alan Portis' kontor.
Michael Arvin fra Tenet i Dallas. Jeg prøver…
Unnskyld, hva het du?
Michael Arvin. Næringsutviklingssjef for Tenet, Gulfkyst-avdelingen.
Det er en krise i New Orleans.
Et av våre sykehus ber om redningstjenester, og jeg…
Mr. Portis er på ferie. Jeg kan ta imot en beskjed.
- Kan du få tak i ham? -Mr. Portis er på ferie.
Det er et firmasykehus som blir oversvømt og trenger hjelp.
Jeg må snakke med Mr. Portis.
- Hallo? -Et øyeblikk.
Kan du skru opp TV-en litt?
Vannet her er 30 cm dypt. Vannet der er mye dypere.
For tolv timer siden kjørte vi i disse gatene, som var helt tørre.
-Mr. Arvin? - Ja, jeg er her.
- Mr. Portis er her. -Hallo.
Mr. Portis. Michael Arvin.
Jeg er næringsutviklingssjef for Tenet, Gulfkyst-avdelingen.
Ja?
Vi har en krise i New Orleans. Vi får e-poster
om at et av våre sykehus trenger redningstjenester,
og du var i Nasjonalgarden før.
Det stemmer.
Har du kontakter i Nasjonalgarden?
- Noen jeg kan ta kontakt med? -Nei.
Har du noen tanker om hvem jeg kunne tatt kontakt med…
Jeg er ikke på kontoret.
Det høres kritisk ut. Det kan ikke vente.
Ring Nasjonalgarden. De koordinerer nok noe.
HAR DERE PRØVD NG?
OM DERE BEGYNNER Å EVAKUERE, SÅ TROR VI
AT NASJONALGARDEN KOORDINERER.
TIL: MICHAEL ARVIN
SIER DU AT VI ER PÅ EGEN HÅND OG AT DERE IKKE KAN HJELPE?
NEI. JEG ER HER, JEG SKAL HJELPE DERE.
Jeg prøver å finne et nummer til Nasjonalgarden eller Kystvakten.
Ja, jeg venter.
…har ikke nok. Uforberedt og overveldet.
…går opp i terrenget.
Kom igjen. Få dem hit.
Mer. Mer, mer. Sånn, ja.
HVOR ER DERE, FEMA?
Hvordan skal vi få 200 pasienter opp hit?
Ja.
Hei, kom igjen.
- Vi må sjekke strukturen. - Ja.
Herregud.
Ser du noe?
Det er tæring. Overalt, på alt metallet.
Hvor ille?
Vet ikke. Jeg kan bare si det jeg ser.
Kanskje vi får plass til en beinsag.
Skjære gjennom metallet og se hvor ille tæringen er.
Før vi begynner å lande helikoptre her,
må vi være helt sikre på at den vil tåle vekta.
Ok.
- Freddy. -Ja.
Jeg kommer ned. Jeg trenger en sag. En stålkniv.
- Stålkniv? - Ja, og det raskt.
Nei.
Nei!
Hei! Kom her.
- Jeg? - Du! Kom her.
Trenger dere hjelp?
Ja.
Vakt 5-8-5, jeg er på…
- Hvor er jeg? - Baptist Memorial sykehus.
Baptist Memorial sykehus. Personale ber om evakuering.
Mottatt. Jeg kan evakuere én person.
-Én? -Én. Fort deg.
Vi har nesten 200 pasienter som må evakueres.
Vi må diskutere hvem som skal først og sist.
Jeg tror at de sykeste pasientene,
som er avhengige av livsfunksjonsmaskiner
burde ut først.
Det er nesten to dusin på akutten.
Vi kan ikke pleie dem om og når strømmen går.
Samme med de nyfødte på ventilator.
De vil ikke overleve.
Vi har flere høyrisikogravide mødre, et halvt dusin dialysepasienter
og to beinmargtransplantasjonpasienter.
Alle trenger akutt pleie så fort som mulig.
Etter det flytter vi de mer stabile pasientene,
og så sivile og familier, og så ansatte og leger til sist.
Beklager.
Er vi enige om det?
Ja.
Greit. Nasjonalgarden har lovet
å flytte 35 pasienter ut med lastebil.
Trettifem? Er det alt?
Det var det de sa.
- Det er et helikopter på dekket. - Hvorfor trodde piloten…
Jeg sto der og veivet. Han trodde jeg signaliserte.
Er han fra Tenet?
- Hvor mange sender de? - Hør på meg.
Han kan ta én pasient, men fort.
- Bare én? -Én.
- Ta en av de nyfødte. - Ok.
Sandra, dekket er i drift.
- Si at vi kan ta imot helikoptre. - Ja.
Dekket er i drift. Gjør pasientene klare.
Vi sender ut de nyfødte først, og så alle på akutten.
Greit.
Vi skal begynne å få ut pasienter. Kom igjen.
Ok. Det er et helikopter.
Ta med den sykeste babyen. Gjør resten klare.
- Ta lille Edmonds. - Ok.
Barrikader døren.
Her borte.
Steve. Jeg hørte fra Memor…
Vent litt.
Jeg hørte at Memorial tar imot helikoptre.
Et sykehus i Baton Rouge tar imot pasienter.
Jeg kontakter private helikopterfirmaer. Et par sykehus i Atlanta vil hjelpe.
Nei. Firmaet sier at det må være Kystvakten eller Nasjonalgarden.
Jeg har snakket med dem.
Atlanta vil hjelpe.
Mike, dette er ikke en bilulykke.
Dette er en flom. En redningsaksjon. Ok?
Det er militæret. Det er det de gjør. La dem holde på.
Ok?
Ok.
Ja, jeg er her.
Memorial tar imot helikoptre, men vi prøver å bruke Kystvakten.
Jeg gir deg beskjed.
…et mulig dommedagsscenario.
Vannet stiger skremmende raskt,
og ordfører Nagin sier at om ingeniørkorpset
ikke kan reparere demningen, så ventes det på slutten av dagen
at hele New Orleans sentrum, selv delene som står over havet,
kan være helt under vann.
Forsiktig.
Pass opp. Sving. Ok.
På tre.
- Klare? -Én, to, tre…
Ok.
Jepp. Hold det i ro.
Forsiktig.
- Rolig. - Ok. Snu.
Klar? Pass beina.
Kom igjen.
- Jeg klarer ikke mer. - Ok.
Litt roligere. Å gud.
- Kom igjen. - Ok.
Det går bra.
Vent. Vi må gi henne oksygen.
- Et øyeblikk. - Går det bra?
Går det bra?
Klare?
Sånn, ja.
Hva faen drev du med? Det tok for lang tid!
- Heisen funker ikke. - Så finn ut av det.
Folk trenger hjelp, vi kan ikke suse her. Få henne inn. Fort deg.
- Vi må dra. - Kom igjen.
Pass dere!
- Pass dere! - Hun kommer ikke tilbake.
Greit!
Klart, vi drar!
Om vi får de nyfødte ut med helikopter
og 35 pasienter med Nasjonalgarden, hva står vi igjen med da?
Hundre og femti pasienter, pluss leger, ansatte og sivile.
Må vi vurdere hvem vi skal prioritere?
- De som ikke vil gjenopplives må gå sist. - Hvorfor?
De har skrevet under på at de ikke vil gjenopplives.
De har sagt at de ikke vil bli reddet.
Det er ikke…
Det betyr ikke at vi ikke skal redde folk.
Det betyr at vi ikke skal gjenopplive dem om de dør.
For at en pasient skal få det godkjent…
Nei, nei. Det er…
- Du misforstår… - Nei, Richard.
Hvorfor prioritere disse pasientene nå?
Vi har bare fire pasienter på akutten som ikke vil gjenopplives.
Det vi snakker om nå er bare en siste utvei.
Om du får fire friske pasienter ut og ikke fire dødssyke…
Jeg tror vi burde ta Susan med i denne samtalen.
Hun bestemmer. Sant?
Der.
Kjør. Kom igjen.
Ja, kjør på.
Ok. Sånn.
Rolig. Spar på det. Ja. Og spar noe til deg selv,
for om du blir dehydrert, kan du ikke hjelpe.
Jane?
Er hjertemonitoren koblet fra?
De sa unødvendig pleie må opphøre
- fordi vi evakuerer pasienter. - Hvem sa det?
- Dr. Cook sa… - Det blåser jeg i.
- Hun er min pasient. Koble til. - Jeg burde høre med dr. Cook.
Unnskyld?
Jeg burde høre…
Du må ikke høre med noen. Koble til monitoren.
Vet du hva? Drit i det.
Jeg sa at unødvendig pleie opphører.
Hun trenger kontinuerlig oppsyn.
Koble fra monitoren.
- Om du vil si noe… - Ikke koble til uten beskjed.
- Hun er min pasient, jo! - Vi har ikke tid til tull.
Jeg har ansvar her, og jeg sa hva du skal gjøre.
Jeg skal ikke bli herset med av en assistentlege.
Forstår du?
Så jævla…
Hvem har ansvar her?
Den fyren der.
Takk.
Dere står og kaster bort tid.
Sir, er du ansvarlig her?
Hvem er du?
Vi vil bare tilby hjelp.
Om dere skal til New Orleans, så vil vi hjelpe til.
- Ingen sivile. - Jeg er ambulanselege.
Jeg koordinerer et ambulansestudie på Nunez college i Chalmette.
Om du vil ringe dem, så heter jeg Sandra LeBlanc.
Jeg vet hva jeg gjør, og jeg vil hjelpe.
Jimmy! Kom med papirer!
Skriv dere inn.
Jeg må ha navn, erfaring og nærmeste pårørende.
Mange hjelpere her. Når skal dere ut?
- Jeg vet ikke. - Hva venter dere på?
At noen skal bruke oss.
Vi har en Nasjonalgarde-bil.
Oksygennivå er bra.
- Hun får oksygen. - Det går bra.
KLARERING 2,7 M
Bare fortsett. Pass opp.
Går det bra?
- Jeg er bak deg. - Det går bra.
Hun har det bra.
Forsiktig.
Det er det vi får.
- Ok, kommer du? - Forsiktig.
Det går bra, vennen.
- Hvor tar du dem hen? - Texas.
Er det nærmest?
Det er det vi fikk beskjed om.
De fikk deg akkurat.
Hvor ble de av?
Hold hodet nede.
Det går bra her.
Sånn, ja.
Det er bare 20 pasienter. Dere skulle ta 35.
Ikke mer plass.
- Når kommer neste lastebil? - Snart. Kommer du?
Du burde bli med.
Nei, du kan bli med.
Det går bra. Hva skal jeg gjøre i Texas?
Det er greit.
Hva skal vi gjøre?
Det går bra. Det kommer en til.
Den neste kommer.
Sånn, ja.
Klart.
Det gir ikke mening.
- Hvor er helikoptrene? - Pokker.
Hvor faen er helikoptrene?
Si at det ikke er helikoptre.
Å faen.
Hei. Vekk!
Hei! Kom dere vekk!
Vi kan ikke holde igjen vannet. Det vil flomme over panelene.
Vi vil miste generatorene.
Vi hadde fire timer.
Det var i beste fall. Nå har vi minutter.
Susan. Det er ingen helikoptre.
De nyfødte er på dekket, og det er ingen helikoptre.
Sandra? Hvor er helikoptrene?
Vi har babyer på dekket.
Jeg vet ikke. De sa at de kom.
Vi trenger helikoptre nå!
HVOR ER HELIKOPTRENE?
VI MÅ EVAKUERE BABYER. VÆR SÅ SNILL.
Dager etter at orkanen inntraff, sitter folk fortsatt fast.
De håper at et helikopter vil frakte dem et trygt sted.
Frustrasjonen over den treige hjelpeinnsatsen har nådd kokepunktet.
Brennhet kritikk i dag av ordføreren av New Orleans.
Kom dere av sted og gjør noe.
La oss fikse den største krisen i landets historie.
VI TRENGER HJELP NÅ.
- Greit. - Vi kan ikke redde panelene!
La oss stikke. Det er for farlig. Kom igjen.
Kom igjen.
Kommer det til å gå bra?
Ventilatorene må ha strøm.
Redningsoperasjoner fortsetter i det FEMA kaller
den største naturkatastrofen som har truffet USA.
…svært ødeleggende
fordi Crescent City-området nå er under vann.
I kveld har mørket falt.
Du hører folk rope etter hjelp.
Du hører hunder bjeffe.
Alle sitter fast. Alle håper på at noen kommer.
Men i kveld måtte de stanse redningsinnsatsen.
Vann renner fortsatt inn. Det blir verre.
Tusenvis av folk
sitter fast på taket eller loftet sitt og venter på å bli reddet.
Ikke bare er det flomvann der, men det er farlig også.
Vold, plyndring, skarpskyttere. Det er en farlig situasjon.
Det har vært snakk om å evakuere to sykehus i området.
Men nå hører vi at disse planene er satt på vent.
Vi hører om flere demninger som brister i byen.
Flomvannet stiger, kaos rår, og byen går inn i en krise.
Vet ikke om vi helt kan forklare hva som skjer her.
Folk forstår bare ikke…
Nabolag etter nabolag, lagt under vann.
Antallet fangede, savnede og døde er fortsatt ukjent.
Vil du ha litt vann?
- Går det bra? - Susan. Hvordan går det?
Hei. Jeg lar bare mamma hvile litt.
Dere har vært her i hele dag. Jeg ville bare la dem slappe av litt.
Si ifra til alle i enheten din at det ikke kommer flere lastebiler.
Vannivået er for høyt,
og de henter ut resten av sine folk.
Hva med våre folk?
Selskapet gjør det de kan.
Sykehus er uten vann og strøm. Hvor lenge kan de holde ut?
Hvordan kan de alvorlig syke komme ut av byen?
Vi har lite mat og vann.
Og alle rasjonerer.
Det vi er bekymret for,
er at de fleste ventilatorene går på batterier,
og vi har ikke batterier.
De vil dø når batteriene går tom.
For litt siden rystet eksplosjoner New Orleans.
Byen kommer ut av kontroll, det er anarki…
Ingen ordre fra noen?
Nei.
Herregud.
Greit. Glem det.
Si hvor den nærmeste SARBOO er. Vi sitter ikke her mer.
Greit.
Kom igjen. Vi skal ut.
Kom igjen. Finn dere et kjøretøy.
Pass på å ha med vann.
- På tide. - Kom.
- Hvor skal vi? - Vet ikke, men vi går.
Ta de lyktene. Vi skal jobbe.
Greit. Ta med ekstra batterier også.
Ut.
Last opp riggen.
Ingenting er mer dyrebart enn livet.
Ikke en eneste ting.
Jeg vet det. Tro meg.
Men takk for påminnelsen.
Gutt eller jente?
Det vet jeg ikke.
Mener du det? Du tøyser.
Det er få overraskelser igjen i livet.
Skikkelig gode overraskelser.
Herren har velsignet meg med en, og jeg ser frem til avsløringen.
Ikke bli trist, nå.
Blir du trist, så blir jeg trist.
Vi har begge mye å leve for.
La oss bare si det sånn.
Ok.
Diane? Diane.
Diane, en pasient koder.
Hva skjedde?
Pulsløs ventrikkelflimmer. Ingen respirasjon.
Han må gjenopplives.
Gå ned til Memorial. Si at vi trenger en lege.
Jeg henter nødtrallen.
Jeg trenger lege.
- LifeCare, sjuende. Kode blå. - Kan noen der ta det?
Det er ingen leger der. Vi trenger noen.
Dr. Pou, kode blå i sjuende.
Jeg går. Hent en akuttlege.
- Hvor? - Denne veien.
Lader.
- Plass. - Klart?
Klart.
- Sjokk gitt. Klart? - Klart.
- Press. - Hva skjer?
Syttitre år gammel mann, lungebetennelse på høyre side,
kolitt, diabetes, uregelmessig arytmi.
- Hvor lenge? - Ti minutter.
Uff.
- Andre dose. - Prøv igjen.
- Ikke systolisk. - Fortsett.
Intuber ham. Stopp trykket.
Så fort du kan.
- Vi mister pulsen. - Ingenting.
- Begynn å presse. - Negativt.
Ingen respons.
Intubert. Starter luftstrøm.
Ingen blodtrykk. Fortsett å presse.
Skjer det noe?
Ingen livstegn. Bare fortsett.
Hjerteslag?
Ingenting.
Kom igjen.
Slutt å presse.
Dødstidspunkt, 22:15.
Det var sånn det begynte.
Oss i mørket. Uten strøm.
Dere gjorde det dere kunne.
Dere gjorde deres beste.
Takk.
Du vet ikke hvordan det var.
Selv for oss, for leger, så er døden…
…ikke vanlig.
Vi redder liv. Vi redder dem.
Men vi gikk fra å kunne redde liv til…
Det skal ikke mye til før alt raser sammen.
Det som skjedde siden, kunne vi ikke stoppe.
Jeg kunne ikke…
Hva kunne du ikke stoppe?
Stoppe folk fra å dø?
Eller fra å bli drept?
Tekst: Ekaterina Pliassova