Сьогодні Новий Орлеан понівечений і потіпаний.
Безперечно, ураган «Катріна» завдав місту жахливої шкоди,
та водночас…
Перед виходом на сушу «Катріна» трохи відхилилася на схід
і пощадила Новий Орлеан.
Це був не настільки апокаліптичний ураган, як боялися люди.
Який настрій панував на другий день?
Настрій? Він був чудовий.
Ураган зачепив місто лише боком,
ми були живі.
Можете собі уявити, що пережили люди в лікарні.
Ніч, розбиваються вікна, вимикається світло.
Настав день, ввімкнулися генератори,
небо очистилося.
Виглянуло сонце.
Усі були…
Усі відчували щастя, полегшення і вдячність.
Може, нам було трохи ніяково.
-Чому ніяково? -Багато хто занадто гостро зреагував.
Дехто повірив,
що «Катріна» – катастрофа, яка буває раз на століття,
а виявилося, що це не так.
Не ураган був катастрофою.
А як на другий день почувалася д-р Поу?
Добре.
Ви з нею не говорили про те,
як, на вашу думку, люди занадто гостро реагували…
-Я знаю до чого ви хилите. -Я намагаюся зрозуміти.
Якщо люди реагували занадто гостро,
то як ви з доктором Поу обговорювали те,
що відбувалося в лікарні?
Ви говорили з доктором Поу?
От що я вам скажу.
На другий день, коли стало спокійніше,
доктор Поу могла піти з лікарні.
Вона залишилася, бо так захотіла. Щоб підтримати пацієнтів.
Стосовно її морального стану – нашого загального морального стану –
після урагану ми думали, що витримаємо що завгодно.
Але ми помилялися.
Боже, як ми помилялися.
Бредіть у воді
П'ЯТЬ ДНІВ У ЛІКАРНІ
Бредіть у воді, діти
Бредіть у воді
Бредіть у воді, діти
Бредіть у воді
Бог збурить цю воду
Чоловік спустився до річки
Господи, чоловік спустився до річки
Чоловік спустився до річки
Спустився туди помолитися
Бредіть у воді
Бредіть у воді, діти
ЗА МОТИВАМИ КНИЖКИ ШЕРІ ФІНК
Бредіть у воді
Бог збурить цю воду
ДЕНЬ ДРУГИЙ
Підвал затопило,
але воду відкачують.
Іще розбилося кілька вікон, скло потрапило всередину. Будьте обережні.
Крім цього, в будівлі нема пошкоджень.
Ви всі чудово впоралися. Усі до одного.
-Дякую. -Молодці.
Сьюзан, але зовні й досі вода.
Вона спадає. Наразі рівень – 46 см,
тож скоро має відступити.
А ще в нас проблеми з телефонними лініями,
але це збій інфраструктури.
Поки телефонна компанія не полагодить…
А що з кондиціонерами?
Ми безсилі.
Кондиціонери живляться від міських електроліній, які не працюють.
Запасні генератори теж скоро здохнуть,
але мають протриматися до того, як у місті з'явиться струм.
Знаю, зараз спека, і буде ще гарячіше.
Тож пийте багато води.
Це стосується пацієнтів, родичів і людей, яких ми прихистили.
Усі мають пити вдосталь.
Так.
Що ж. Це все.
Ще раз дякую.
Дякуємо.
Я знаю, що деякі з вас живуть зовсім поряд,
тож якщо ви підете глянути, як справи вдома,
не забудьте сказати в реєстратурі, куди йдете.
Але спочатку – обхід пацієнтів.
Боже. Не закривай дверей.
Це на хвилину.
Надихаюча промова.
І дуже щира. Вони витримали ураган.
І не втратили жодного пацієнта. Можуть собою пишатися.
Ураган пройшов.
Ми збираємося зменшити кількість людей у будівлі?
Люди, які шукали тут прихистку, пацієнти, яких не треба лікувати.
Але в місті нема електрики. Не всі захочуть піти.
І, може, їм нікуди йти.
Якщо ми не дуже постраждали, це не значить…
Поки ми не дуже добре розуміємо, що там, надворі,
не будемо розглядати варіант видворення людей.
Люди й так нервуються.
Добре.
Можна відчинити двері?
Більшість жителів Нового Орлеана
евакуювали на узвишшя задовго до урагану,
оскільки значна частина міста, «Великого легкого», легко затоплюється.
Воно відкрите для стихій,
і коли дмуть ураганні вітри,
масштабні пошкодження неминучі.
Що ви робите?
До мене дійшли чутки.
Тут почав працювати мій колишній. Він анестезіолог.
Зустрінемось – а я мов відьма.
Пройшов ураган. Навряд чи в нього квітучий вигляд.
Мені байдуже, який у нього вигляд.
Я переживаю за власний. І не хочу бути страшною.
Уявляєш? Фарбується, бо тут працює її колишній.
А чого вона переживає?
Якщо це той, про кого я думаю, зовнішність для неї не важлива.
Справді? Цікаво, який у неї чоловік.
Приємно посміятися після тяжкої ночі.
Це автовідповідач Керрі. Я передзвоню, щойно зможу.
Еммете, як ви почуваєтеся?
Нормально.
Точно?
Так. Просто намагаюся додзвонитися дружині.
І не можу.
Так, у місті ще не навели порядок.
Тож поки не знатимемо, що…
Ви ж повернете нас у лікарню в Чалметті?
Так. Одразу як зможемо.
Не хочу, щоб дружина загубила мене в цьому хаосі.
Емметте, не хочу, щоб ваша дружина на мене сердилася.
Я особисто подзвоню Керрі щойно ми звідси поїдемо й повідомлю її.
Дякую.
А ви добре поводьтеся.
Як ти, друже?
Довелося покинути дім.
Не знаю, звідки ця вода. Через дамбу переливає чи що?
Я чув, що наче ні.
Ураган нас обійшов.
-Не чую. -Ураган пройшов східніше.
То не знаєш,
чи вода тече з озера через дамбу?
Ні. Перевірю.
У мене двоповерховий дім. Вода прибувала так швидко,
що довелося піти.
-Де ти живеш? -Он там…
ЛІКАРНЯ «ЛАЙФКЕР»
Дивіться під ноги. Вода все ще тече.
Сюди когось пришлють?
Хто когось пришле?
Меморіальна лікарня. Хай полагодять, щоб вода не текла.
Не знаю, як ви працювали в Чалметті,
але тут – одна будівля, дві лікарні.
«Лайфкер» самі по собі.
Учора ніхто з Меморіальної не прийшов глянути, як ми.
Жахливо.
Захочеш перевестися в Чалметт – дай знати.
Скажи мені, коли ви будете повертатися.
Ви були дуже добрі до нас. Дякую.
На наступний ураган візьму вихідний.
Правильно!
Що тут у нас?
-Дякую. -Ага.
…випадки мародерства. Нам дзвонили з «Westbank»,
казали, що люди забігають, хапають, що хочуть, і тікають.
Ті, хто мав змогу походити й роззирнутися –
якщо ви були в діловому центрі міста й бачили…
Центр схожий на Бейрут.
На підтоплений Бейрут.
Військової присутності –
людей на вулицях у повному військовому спорядженні,
з зарядженими гвинтівками –
єдине, чого тут бракує.
Але вона от-от з'явиться.
Так, поїхали.
Як відчуття? Подобається? Я тобі ще дам?
Зараз.
Так.
Анджело, як у вас справи?
Усе добре. А кондиціонери скоро полагодять?
І місті немає електрики.
Я знаю, вашій мамі незатишно, але вона – боєць.
Так.
Продовжуйте її поїти. Якщо треба – зробіть компрес.
Роблю.
Кондиціонери скоро полагодять.
Добре.
-Дякую, Даян. -Ага.
Хочу пересвідчитися, що все добре.
Усе добре.
Мені сказали, що у вас бачили пістолет.
-Я ношу пістолет. -Декому було неприємно.
У мене є ліцензія на носіння зброї і право її носити.
У вас є абсолютне право захищатися.
Але це – функціонуюча лікарня. Досі.
І я прошу вас зрозуміти, який ви приклад для інших.
Авжеж. Так.
Дякую, Евінґу.
Лікарю.
-Вибачте. -Слухаю.
Ви змусите нас піти?
Змусимо вас що?
Нам сказали, що ви почнете виписувати пацієнтів.
Ви пацієнт?
Мій тато. Він потрапив сюди через ногу, але наш будинок постраждав.
Я не можу його туди забрати.
Нікого не випишуть, якщо їм нема куди йти.
Йому все ще боляче…
Нікого звідси не виставлять проти волі.
Я доктор Горацій Бальц.
Якщо виникнуть проблеми – звертайтеся до мене. Добре?
-Дякую. -Гаразд.
Око циклону пройшло східніше,
Новий Орлеан уник прямого удару, та все ж постраждав.
ДАЛЛАС
Губернаторка Луїзіани Катлін Бланко виступила по ТБ,
й попросила тих, хто покинув місто, поки що не повертатися.
Це позитивний ефект масштабу, як будь-де.
«Tenet Healthcare» – не просто лікарні.
Ми – хірургічні центри, в тому числі амбулаторні, центри швидкої допомоги…
-Ви пропонуєте пакет послуг? -Саме так.
Ми підтримуємо місцеві лікарні,
виділяючи гроші на розвиток, що сприяє зростанню доходу
і, відповідно, ринкової частки, а ще – зв'язків між лікарями
по всьому узбережжю Затоки.
Вибачте, сер. Ось. Це вам.
У мене питання з теми, до якої я ставлюся серйозно.
Ураган «Катріна» в Луїзіані… Таке добре впливає на бізнес?
Ваші лікарні є по всій Луїзіані. Але… щось подібне вам вигідне?
-Господи. -Ні. Але…
Чисто з фінансової точки зору?
І це він лише перше пиво п'є.
Після таких подій потік пацієнтів збільшується.
Більше страхових виплат, писанини.
Хіба це не зменшує прибуток?
Я точно не знаю,
який відділ рахує прибутки і збитки внаслідок стихійних лих.
Я відповідаю за бізнес-розвиток південного узбережжя.
Я просто спитав.
Не можу відповісти.
Ми говорили про масштаб?
Так, про масштаб.
«Tenet Healthcare» оперує на південному узбережжі.
Гей. Обережніше там.
Якісь підлітки стежили за медсестрою, яка гуляла з собакою.
-Серйозно? -Мабуть, пусте, але будьте обережні.
Будьте обережні, коли виходите.
Якісь підлітки чіплялися до медсестри.
-Чіплялися? -Охоронець розповів.
Схоже, на одну з медсестр
напали підлітки, поки вона гуляла.
-Біля лікарні? -Так.
-Скільки їх було? -Я лише знаю, що на неї напали.
Мені сказали, що вона гуляла,
а на неї напали, зґвалтували…
-Що? Де це сталося? -…якісь підлітки.
Прямо поряд з лікарнею.
-На кого напали? -На медсестру.
-На кого саме? -Я не знаю імені.
Якби медсестру зґвалтували поряд з лікарнею,
ми, певно, надали б їй допомогу.
-А я нічого не чула… -Про це всі говорять.
Хто всі?
І якщо нашим людям небезпечно в нашій лікарні,
то в нас серйозні проблеми.
Що будемо з цим робити?
-Її зґвалтували? -Кажуть, група людей.
ОХОРОНА
Ми про це нічого не чули.
То це не ви таке розповідаєте?
Ми чули про проблеми в нашому окрузі,
але щоб медсестру зґвалтували поряд з лікарнею? Ні.
-Добре. Дякую вам. -Авжеж.
Вода в Новому Орлеані продовжує прибувати,
змушуючи людей покинути свій дім, свій район
і затишок своєї родини.
ВАША РОДИНА МАГАЗИН
Гей, скоріше.
Зараз.
-Поглянь. -Господи. Почалося.
Це ж треба.
Я чув, що кількох медсестр зґвалтували.
Класний улов.
-А в тебе що? -Не хвилюйся. У тебе є своє.
Гей. Де ви це взяли?
Дістали. Не переживай за це.
Де дістали?
-У магазині. -Він закритий.
Ми його відкрили.
Тебе мати навчила бути злодієм?
Ми не злодії.
Ви це вкрали.
Ми лише взяли
підгузки для моєї сестрички та їжу для мами.
У місті безлад.
І ви хочете нас звідси вигнати.
Хто вас хоче вигнати?
Ходять чутки. Що людей виганяють.
Ви ж розумієте. Нас виженуть перших.
І де мамі все це взяти, коли ви нас виставите?
Це все – щоб вижити.
Спасти душу.
Усі пошкодження, зовні чи всередині – фотографуйте, документуйте.
-Сьюзан. -Усе, що…
Одну секунду.
Усі записи подасте керівництву.
Добре. Займуся цим.
Чим можу допомогти?
По лікарні ширяться чутки.
Знаю. Скажіть людям, що, наскільки ми знаємо, нікого не зґвалтували.
Ні на кого не нападали.
Ви про що?
Наскільки нам відомо,
на було нападу на медсестру поряд з будівлею.
Я не про це. Люди говорять,
що ми повиганяємо їх на вулиці.
Ми нікого не виганятимемо.
Але, щойно зможемо, почнемо виписувати пацієнтів.
Виписувати? Куди, Сьюзан? Куди людям іти?
У нас нема електрики з міської мережі. Закінчуються ліки.
Тож в інтересах усіх людей ми мусимо думати,
-як зменшити навантаження на лікарню. -Людям нема куди йти.
І коли ви скажете, що люди мусять піти,
багато хто в цій громаді сприйме це так, як це звучить.
Ви кидаєте їх напризволяще.
Докторе Кінґ, мені зараз дістається від усіх.
Ви тут працюєте всього кілька місяців
і, мабуть, ще не зовсім зрозуміли, як усе функціонує,
але саме я мушу приймати критично важливі рішення.
Якщо людям нікуди йти, ми щось придумаємо.
А взагалі, коли почне спадати вода,
ми будемо вимушені почати виписувати…
виписувати пацієнтів.
І передайте людям: якщо вони не знають, що говорять,
хай краще помовчать.
Привіт, це Вінс.
Ми з Анною не можемо відповісти. Залиште повідомлення.
Це я. Намагаюся додзвонитися.
Кондиціонери не працюють, а так у нас усе нормально.
Нормально.
Коли отримаєш це повідомлення, передзвони, добре?
У мене тут не всюди ловить телефон,
тож якщо я не відповім, залиши повідомлення.
Я передзвоню.
Поговоримо, коли подзвониш. Бувай.
Привіт. Це Вінс.
Ми з Анною не можемо відповісти. Залиште повідомлення.
Я тебе кохаю.
Я скучила за тобою і кохаю тебе.
ШВИДКА ДОПОМОГА
Фредді!
Що там?
І досі 46 сантиметрів.
Узагалі не змінилося?
Ні.
Має працювати міський насос.
-Стеж за рівнем, добре? -Добре.
Добре.
Тут усе нормально. З вашою мамою все гаразд.
Просто спека, та й годі.
Вам кажуть, що відбувається?
Кажуть лише, що не працює міська електромережа,
тому сидимо без кондиціонерів.
-І ніяк не можна охолодитися? -Може, дістану віяло.
У нас є вода, ваша мама трохи їла. І я поряд.
Не кажуть, коли ввімкнуть електрику?
-Ще ні. -Якщо нічого не кажуть,
спробуйте знайти когось і розпитати.
-Добре. -Тримайте в курсі.
-Гаразд. Усе буде добре. -Добре.
Подзвоню, щойно будуть новини.
Добре. Бережіть себе.
-Добре. -Бувайте.
Гей.
Сильні пошкодження?
Пристань зруйновано.
Дерева повалило. Але могло бути гірше.
Як мама?
Джилл каже, лікарня працює на генераторах.
Кондиціонери не працюють.
Їй нічого не кажуть.
Але з мамою все гаразд?
Мабуть. Просто…
Що?
З мамою все добре. З нею там Джилл.
І там вона в більшій безпеці, ніж тут.
ПОЛІЦІЯ НОВОГО ОРЛЕАНА
Тут усе затоплено. І це сталося після урагану.
Ми сидимо на ґанку
-і дивимося, як прибуває вода. -Скільки її?
Уже більше метра. Такої повені ще не було.
Машини повністю затопило. Насоси працюють?
Працюють, але в тому районі…
-насос Марконі-драйв… -Мамо, хочеш пити?
-Ти чула про повінь? -Повінь?
Вода прибуває.
Так кажуть по радіо.
Мамо, благаю тебе.
-Я хочу чути, що діється. -Ніхто цього не знає.
У цьому й проблема.
Люди говорять про те, чого не знають.
А хто знає найменше – говорить найбільше.
Мамо, не треба.
-Мамо. -Усе гаразд.
Не гаразд.
Чутки так і ширяться.
Люди бояться того, чого нема.
У лікарні 2 000 людей, і мені треба про всіх них подбати.
Про всіх.
Ти й подбала.
Дві тисячі людей пережили ураган завдяки тобі.
Хочеш правди? Ось тобі правда.
Ти змогла.
-Я сам. -Обережно.
Я так хвилювалася.
-Невже? -Так. Аякже.
Що тут було?
З вами був Аарон Невіль. Це «WWVV», звуки Нового Орлеана.
Десятиліття найкращої музики. А тепер – Foreigner.
Це ж наша пісня.
-Наша пісня? -Так.
-Це ж суцільна банальщина. -Ага.
Але ми чули її на першому побаченні, пам'ятаєш?
На святі смаженого кабана.
Я ніколи не була на цьому святі.
-Ти… Що? -Ні.
Ти ж очей з мене не зводила, коли смажили кабана.
-Я не була на цьому святі. -Зачекай.
Ти справді не пам'ятаєш?
Може, це й було наше перше побачення.
Хоч я так не думаю.
Було. А я цілком упевнений.
-Ні, це не так. -О, ні. Зачекай.
Може, це була інша гарна рудоволоса майбутня отоларинголог,
на яку я накинув оком.
-Може… -Накинув оком?
Прийму душ. Від мене тхне.
Ти добре пахнеш.
Прекрасно.
Я так за тобою скучила.
Якби я могла зараз до тебе прибігти, я прибігла б.
Але не можу. Не можу бути поряд.
Але моя любов з тобою.
Моя любов завжди там, де ти.
І я тебе люблю.
Карен.
Я тут.
Екстрена ситуація.
Лікар уже йде.
Лікарі вже йдуть, мем.
Ви мене чуєте?
Вам зараз допоможуть.
-Заспокойтеся. -Два літри.
Дихайте.
Так.
Як вас звати? Можете назвати своє ім'я?
Джолін.
-Що сталося? -Її вдарили ножем.
-Ви там були? Скільки разів? -Один.
Міс Джолін, ваш син каже, що вас вдарили ножем…
-Онук. -Це так?
Лише одна рана?
-Десь іще болить? -Що тут?
Жінка. Під шістдесят. Проникаюча рана грудей.
-Ускладнене дихання. -Пульсу нема. Тиск падає.
-Тест крові на сумісність. -Що з нею?
-Банк крові відкритий? -Не знаю.
-Спитаю. -Поки що – фізрозчин.
-Гей! Що тут діється? -Докторе Бальц, можете…
Так. Іди зі мною, синку.
-Я залишуся з нею. -Іди з лікарем.
Ходімо. Усе гаразд. Вони знають, що роблять.
Вони подбають про неї. Ходімо зі мною.
Готуйте кисень. Ми вас урятуємо.
Так. Осюди.
Як ти сам?
Тебе не поранили?
Добре. Як тебе звати?
Тейлор.
Тейлор?
Мушу щось тобі пояснити.
Це – насильницький злочин.
І поліція складе про нього протокол.
Так треба.
Якщо хочеш, я можу тобі допомогти. Гаразд?
Добре.
Що сталося?
Ти намагаєшся захистити того, хто це зробив? Гм?
Ясно.
Що сталося? Можеш мені розказати.
Давай.
Стався цей ураган, так?
А коли він пройшов…
бабуся так раділа, бо думала…
Ми всі думали, що буде значно гірше.
І… Але вирубилася електрика.
Треба ж щось робити, так?
Бабуся запросила гостей.
Вони розважалися, випивали.
Забагато випили.
Сталася бійка.
Хапає кухонний ніж…
-Хто хапає? -Панував хаос. І штрикає її.
Хто?
-Мама. -Твоя мама?
Твоя мати?
Твоя мати вдарила ножем свою матір?
Розповіси поліції?
Щоб маму посадили?
Усе гаразд, синку.
Щось придумаємо.
Безглуздя якесь.
Я чула.
-Ти не відповіла, тож… -Що я маю сказати?
Я не можу піти.
У лікарні повно лікарів.
До урагану твій начальник казав,
що ти можеш виписати пацієнтів і йти додому.
У нас надзвичайна ситуація.
-Але ураган уже пройшов. -Тут потрібні всі.
Нам ще привозять пацієнтів. Ми не знаємо, що діється в місті.
-Нічого не діється. -Я чула,
-що там заворушення. -Та ну.
У новинах просто…
Люди намагаються все прибрати. Та й по всьому.
Ти теж можеш лишитися.
І що мені тут робити?
-А там тобі що робити? -Стежити за будинком.
Усе з ним буде добре.
Буде. Але там має хтось бути.
Послухай.
Я перевірю, як там будинок.
Візьму трохи їжі. І повернуся. Добре?
-Добре. -Проведемо ще ніч «у полі».
Послухаємо ще балад 80-х років.
Хороша ідея?
-Так. -Добре.
І, до речі, про новини.
Я чув, що тут почав працювати один з твоїх колишніх.
Для мене це теж новина.
-Я тебе люблю, Анно. -А я – тебе.
Я тебе люблю.
…у місті й передмістях майже ніде…
БУДЬ ЛАСКА ДОПОМОЖІТЬ!
…рівень не підіймається. Він стабільний.
У деякий районах Нового Орлеана він може зростати через прорив
біля 17 вулиці.
Через нього постраждали центральні райони.
Але не хочу нікого лякати й казати,
що Новий Орлеан наповнюється, наче миска. Це не так.
Це був сенатор з Луїзіани Девід Віттер.
Сьогодні краще не бути в Луїзіані.
У Луїзіані краще ніколи не бути.
Таке добре впливає на бізнес?
Що?
Один клієнт питав, чи таке добре впливає на бізнес.
Серйозно?
Ага.
Авжеж, добре.
Але як про таке можна питати?
От і я думаю.
Що там?
З усіх вікон зірвало сонцезахисні плівки,
На третьому поверсі
-вибите вікно. -Ясно.
Ще декілька – на п'ятому. Тут пошкоджений клімат-контроль.
Хто з вас головний?
Прорвало кілька дамб.
Готуйтеся, бо рівень води зросте до 4,5 метра.
Добре.
Гей. Ви мене чуєте?
Тут все заллє водою на 4,5 метра. У вас обмаль часу.
Іде вода. Дуже багато.
Як багато?
Через ураган на каналі 17 вулиці з боку нового Орлеана
впала дамба.
Місто заливає вода з озера Пончартрейн.
-Ще відучора. -Відучора?
Вода заливає місто ще відучора?
Звідки у вас така інформація?
Сьюзан, нам треба…
Ні. Я цілу ніч і день слухала чутки й напівправду.
А тепер прийшов оцей тип. Це…
-Чому ніхто не знає, що впала дамба? -У місті панує безлад.
Ніхто ні за що не відповідає і не знає, що робити.
Ми чекаємо на офіційний наказ. А його нема.
-Що робити? -Вивести людей.
Задійте план евакуації.
У нас нема плану евакуації на випадок повені.
Господи боже.
У нас тут є люди.
Зробимо, що зможемо. Але вам треба скоріше почати евакуацію.
Господи.
При якому рівні ми опинимося в біді?
Буде 1,2 метри – вода заллє розетки.
Тоді електрика вимкнеться повністю.
-Їжа, запаси, реанімація… -Кому дзвонити?
-Треба подзвонити… -Треба?
-Треба зв'язатися з містом. -Ви його чули?
Ніхто в місті не знає, що робити.
Якщо спробуємо евакуювати пацієнтів…
Може, це не так, і вода не прибуде?
Еріку, вистав надворі спостерігачів. Мушу знати, коли почне прибувати вода.
-Як швидко і скільки. -Добре.
Мені потрібно знати, скільки тут людей – пацієнтів
і працівників. Кого виписали. Хто залишився.
Треба перерахувати абсолютно всіх у лікарні.
Господи поможи.
Докторе Поу, де ваш чоловік?
Вінс пішов перевірити будинок.
Поверніть його. Визирніть надвір.
Ти бачиш? Бачиш, як швидко прибуває?
Кажуть, подекуди прорвало дамби…
Привіт. Це Вінс.
Ми з Анною не можемо відповісти. Залиште повідомлення.
Вінсе, це Анна. Візьми слухавку, якщо ти там.
Вінсе, ти там?
Вінсе. Візьми слухавку.
Вінсе.
Переклад субтитрів: Анастасія Черевко