EN DOKUMENTARSERIE FRA NETFLIX
Vinneren, som får arrangere fotball-VM i 2022, er…
Qatar!
USA tapte i dag konkurransen om å få arrangere fotball-VM,
verdens største idrettsarrangement.
Ørkenemiratet Qatar danket ut Australia, Japan, Sør-Korea og USA.
President Obama sier at organisasjonen begikk en feil
ved å velge Qatar framfor USA.
Verden ble sjokkert over at Qatar 2022 vant,
Men hvordan vant de? Hvordan skjedde dette?
Gjennomsnittlig høyeste temperatur i juni og juli, under VM, er 41 grader!
Ingen forventet det, siden de stilte mot USA og Japan.
Den tekniske rapporten rundt søknaden hadde vært temmelig negativ.
Qatar fikk vurderingen "høy risiko". Avtaler i kulissene avgjorde alt.
Den beste søknaden til fotball-VM i 2022 tilhørte USA, med god margin.
Jeg ble sjokkert og skuffa,
men min umiddelbare reaksjon var at de hadde kjøpt dette.
Er FIFA korrupt, må det fram i lyset.
Og jeg tror at dagens beslutning vil male videre i veldig lang tid.
Grunngivingen for Qatar er veldig vanskelig å forklare.
For FIFA er det en katastrofe,
og særlig på den tiden, da FIFA var i søkelyset pga. bestikkelser.
-Mr. Blatter? -Mr. Blatter?
Mr. Blatter…
Og så hadde ikke hovedstyret noen bedre idé enn å stemme på Qatar.
Derfor sier jeg alltid når noen klandrer Qatar for å ha fått VM
at man må klandre FIFA, for det er FIFA som er systemet.
Systemet er FIFA.
Hvorfor Qatar?
Hvorfor spille i et land som er så varmt
eller i et land som må bygge stadioner?
Hvorfor et så lite land, med et landslag som er ligger rangert så lavt i verden?
Stilte man spørsmål om arbeidsforhold,
menneskerettigheter, om europeiske fans ville kunne dra…
Så ja, jeg ble sjokkert, som alle andre.
PENGER IKKE NOE PROBLEM.. MEN DET BLIR VARMEN
Jeg tror ikke at de forventet at internasjonal media
og omverdenen for øvrig ville gå så imot dem.
KATASTROFE
De fikk en kraftig motreaksjon etter at de hadde vunnet.
Da vi vant, var jeg lykkelig og euforisk,
men det snudde veldig raskt til et snev av alvorlig depresjon.
Det kom et veldig ondsinnet angrep.
Vi ble angrepet. FIFA ble angrepet.
Angrep uten like kom fra alle kanter.
Mot oss, mot landet. Beskrivelsene som gjorde seg gjeldende…
Det skulle ikke mye til før det kunne oppfattes som rasistisk. Det var tøft.
Først av alt. På vegne av de millionene av mennesker som bor i Midtøsten… Takk.
Takk til FIFA, for at dere tror på at en utvidelse til Midtøsten,
å la vår region arrangere VM på våre hjemmebaner, er riktig å gjøre.
Vi skal til Midtøsten. Vi skal til den arabiske verden.
Vi skal til den islamske verden.
Utvikling innen fotball. Ikke snakk om penger. Det har ingenting med det å gjøre.
Den første tungtveiende beslutningen der politikk kom inn i bildet
var tildelingen av VM til Qatar,
som ikke ble som jeg ønsket, siden jeg ønsket meg USA.
Idet jeg skulle stemme for Qatar, kom Blatter bort til meg.
Jeg vil at du stemmer for USA og ikke for Qatar.
Syns dere at det passer seg for en president å nedverdige seg slik?
Jeg svarte ikke. Han gikk. Jeg stemte på Qatar, og Qatar vant.
Sepp ble fullstendig presset opp i et hjørne av FIFAs hovedstyremedlemmer.
Man har lederne av konføderasjonene.
Isa Hayatou for Afrika.
Michel Platini for UEFA.
Jack Warner for CONCACAF.
Og så leder dr. Leoz CONMEBOL.
Og Bin Hammam fra Qatar.
Han er formann for Den asiatiske fotballkonføderasjonen.
De sto samlet bak Qatar.
Det satt tre CONCACAF-medlemmer i hovedstyret da,
og man gikk ut fra at alle tre ville støtte USAs søknad.
Det ble et voldsomt sjokk for Chuck Blazer
da han fant ut at Jack Warner, hans nærmeste allierte i FIFA,
tilsynelatende stemte på Qatar.
Han følte seg forrådt. Hvordan går det an å ikke stemme på sin egen konføderasjon?
Men disse karene var gamle. De skulle ikke stemme neste gang.
Derfor stemte de dobbelt og tjente dobbelt så mye. Det var lønningsdag.
Dohas skyskrapere markerer den økonomiske fremgangen i hovedstaden
i et land som ble rikt pga. gass. I løpet av det neste tiåret
vil de sannsynligvis ruve over nok et kraftig oppsving, drevet av fotballdilla.
Særlig fotball, men idrett generelt
har alltid spilt en veldig viktig rolle i vår kultur, for våre ambisjoner
for å bruke den som en katalysator,
som et redskap for å drive noen av nasjonens målsetninger framover.
Qatarerne har skapt en idrettsbransje.
De har gjort det andre land gjør helt organisk over flere tiår.
De har gjort idrett til en del av deres nasjonale identitet.
For Qatars del snakker man om at det faktisk er del av nasjonsbyggingen.
De ønsket å komme seg ut av Saudi-Arabias skygge,
skape seg en annen egenart. Bli en aktør av betydning i verden.
De vil bli sett på som en godhetens kraft i verden.
De vil vise at den arabiske verden kan arrangere en slik turnering og samle folk.
De var overalt.
De ville bli ansett som noen som finansierte verdens idrett.
Ingenting skulle arrangeres uten støtte fra Qatar.
Da man åpnet søknadsprosessen for 2018 og 2022 i 2009,
noe som i betydelig grad kunne lede fram til noe, og muligheten lå der,
ble vi enige om at vi hadde en mulighet. Vi hadde en kjangs.
Det er troen vår på fotballen som gjør at vi vil arrangere VM.
Får Qatar fotball-VM, betyr det at Midt- østen får arrangere VM for første gang.
Søknadskomitéen var fersk. Vi hadde mange som snakket ulike språk,
slik at vi kunne kommunisere med fotballverdenen. Og vi var ydmyke.
Vi var ubeskrevne utfordrere. Folk så ikke på oss som reelle utfordrere.
Da vi besøkte Doha, forsto vi raskt at dette var et myndighetsprosjekt,
kanalisert gjennom en VM-søknad, for å gjøre Qatar til et midtpunkt i verden.
Det var statens prosjekt, det tilhørte ikke fotballforbundet.
Når sant skal sies, trodde jeg ikke at Qatar kunne vinne.
De hadde ingen fotballtradisjon.
De fikk ikke de beste skussmål i rapporten.
De måtte praktisk talt bygge om byen og bygge alle stadionene.
De hadde ikke et eneste stadion.
I tillegg måtte de bygge hoteller for turister og for utøverne.
Men hvordan skulle man kunne spille i mai, juni og juli? Det framsto uløselig.
EVALUERING AV SØKNAD
Vi skrev våre rapporter. De fikk dem deretter tilsendt.
Ethvert medlem av hovedstyret kunne ringe meg og be meg forklare hva som helst.
Ingen ringte meg.
Jeg kom til den konklusjon at ikke alle hadde lest den.
Hvis de ikke brydde seg om man kunne spille i mai, juni eller juli,
hvorfor skulle de bry seg om arbeidsforholdene?
Det var ikke et tema.
SØR-AFRIKA DESEMBER 2009
Vi var i Cape Town
da FIFA arrangerte en frokost for mediene.
Alle landene var representert, så det var all media også.
Alle søkerland fikk de samme rammene. Alle hadde hver sin bod.
Arabiske medier besøkte oss. Det var det hele.
Ingen kom til boden vår. De kom for å hente det vi ga bort, men det var alt.
Og midt i alt dette kommer plutselig David Beckham gående inn.
Du skulle trodd at det var et jordskjelv.
Da begynte mediene å dytte, klatre på stoler og bord.
Alle stimlet seg sammen rundt dem.
Sjeik Mohammed, som var øverste leder for Qatars VM-søknad,
snudde seg mot meg den dagen og sa:
"Hvorfor skaffet du meg ikke den slags medieoppmerksomhet?
Jeg ble helt målløs. Dette var David Beckham, liksom.
Alle i verden vet hvem David Beckham er.
Ingen i verden vet hvem denne lille prinsen fra dette landet er.
Teamet var ekstremt lite. Ingen av dem hadde reist til et VM, engang.
Ingen av dem kjente til FIFAs virksomhet.
Ingen av dem hadde jobbet innen idrett, engang.
Dette var folk som ikke hadde noe kunnskap om noe av dette.
Den eneste som hadde kunnskap om FIFAs virksomhet, var Mohamed Bin Hammam.
Han var president for Den asiatiske fotballkonføderasjonen.
Han satt i FIFAs hovedstyre, som ett av 24 medlemmer.
Han var en av fotballverdenens mektigste, og han var qatarsk statsborger.
Han er ikke den som er mest frittalende. Han liker å holde seg i bakgrunnen.
Han liker å være dirigent.
Jeg mente ikke at Qatars flatemål
eller værsituasjon
kunne gjøre slike ambisjoner mulig, ikke sant?
Det tok lang tid å få med seg Mohammed Bin Hammam,
å overtale ham til å støtte søknaden.
Vi visste at han ville kunne gi oss verktøy og midler til å kunne vinne.
For å få et VM må du få medlemmer av hovedstyret til å stemme på deg,
så det ble deres strategi.
Han kjenner alle 24.
For det første kan han hjelpe os å få møtt alle 24.
Og så kan han hjelpe oss med å finne ut hva vi må gjøre for å få alles stemmer.
10 MÅNEDER FØR AVSTEMNINGEN
Qatar hadde fått mulighet til å sponse
den afrikanske fotballkongressen i Angola.
Vendepunktet for vår søknadsprosess skjedde i Angola.
Det var talen jeg holdt for CAF-kongressen i Angola.
Budskapet ga tydelig gjenlyd.
Mange begynte nok å ta oss på alvor som kandidat da.
Ikke bare fordi vi fikk overbevist tre medlemmer av hovedstyret.
Men fordi hele Den afrikanske konføderasjon snakket om søknaden.
Men Angola utgjorde vendepunktet.
Vi bodde alle på samme hotell.
Jeg ble bedt om å hjelpe til med å oversette.
Jeg dro dit. Jeg snakker fransk.
I løpet av kvelden tok vi imot ulike medlemmer av hovedstyret i suiten.
Hayatou, Anouma og Adamu.
Da snakket vi om Sør-Afrika, ikke sant,
at Afrika fikk mulighet til å arrangere VM,
og om at den arabiske verden burde få muligheten til å arrangere VM.
Og så tilbydde Hassan Hayatou én million dollar
til fotballforbundet, til Hayatous fotballforbund.
I bytte ville vi ha hans stemme.
Og… Jeg husker at det ble latter. Og så ble det sagt: "Det holder ikke."
Dermed gikk prisen uten videre opp til 1,5 millioner.
Det høres veldig enkelt ut, men så enkelt var det faktisk.
"Vi gir deg disse pengene til ditt fotballforbund, så gir du oss din stemme."
Og: "Tusen takk. Ses senere."
Og én etter én gjorde vi det samme med Anouma og Adamu.
Hvert medlem av hovedstyret fikk tilbud om halvannen million den kvelden
i bytte mot deres stemme.
Var det fysiske penger som ble overlevert, eller ble det sagt muntlig?
Det var muntlig. Jeg så aldri pengene. Det er noe jeg aldri har sett.
Og det ble gjort veldig tydelig at pengene skulle gå til fotball.
Det ble aldri sagt "det går i lomma di", det må jeg understreke. Det skulle…
Hvor det havnet, aner jeg ikke. Det vet jeg ikke.
Før jeg gikk tilbake til hotellrommet,
sa Hassan at jeg aldri måtte fortelle om dette til noen.
"OK", sa jeg.
Jeg glemte det aldri, men jeg nevnte det ikke på lang tid.
Jeg visste at mine dager var talte, men i mine øyne
hadde jeg aldri gjort meg fortjent til å få sparken.
Jeg ble gitt tre dager til å forlate Qatar.
Jeg var ikke så god som de forventet.
Phaedra dro i mars 2010.
Og i desember i 2010, etter avstemningen,
hadde hun en samtale med en journalist
fra den engelske avisen The Sunday Times
som undersøkte hva som hadde skjedd med stemmeprosessen for VM-tildelingen.
Jeg snakket med Claire Newell, helt uoffisielt, om det som skjedde,
hva jeg hadde sett.
Hun skrev en kort artikkel om det, tror jeg, og det var da alt endret seg.
VARSLER AVTALER VERDT 1,5 MILL.
Jeg fikk kallenavnet "Qatar-varsleren".
Det fins ingen bevis. Vi har bedt om bevis.
Et prinsipp i livet er at du er uskyldig fram til det motsatte er bevist.
Derfor må dere slutte å si at FIFA er korrupt. FIFA er ikke korrupt!
Overhodet ikke.
Phaedra ble blottstilt som den som hadde kommet med påstandene.
Og så begynte jeg helt plutselig å motta trusler.
Jeg begynte å få anonyme telefoner, e-poster og ting i sosiale medier.
Jeg er veldig redd.
Hvem er det du er redd for?
Alle dem jeg har opprørt ved å fortelle dette.
Og dem som om og om igjen har prøvd å bringe meg til taushet.
Jeg ble fortalt at jeg enten måtte signere en beediget skriftlig erklæring
der det sto at jeg løy, ellers ville de saksøke meg.
ETTER Å HA MISTET JOBBEN I SØKERKOMITÉEN
Jeg vil gjerne høre din reaksjon på Angola og Phaedras påstander.
Og det andre var overskriften i The Sunday Times. "Qatar kjøpte VM."
Men det jeg er mest ute etter, er din første reaksjon når du ser disse.
Reaksjonen min, ikke sant, særlig med tanke på Phaedra-saken…
Det er… Vel, i begge tilfeller er det frustrasjon.
Frustrasjon fordi det i seg selv er usant.
Og det fins konkrete bevis for at det er usant.
Jeg tror at de gjorde noen avtaler på internasjonalt nivå
med folk for å sørge for å sikre seg stemmer.
VM-STEMMER TIL SALGS
Ingen hadde vel gjort noe sånt i en slik utstrekning før.
Kall det korrupsjon eller ei. Det er sånn internasjonale forretninger gjennomføres.
SØKERLAND
Et fotball-VM i Qatar vil føre med seg enestående kommersielle muligheter.
Store avtaler ble inngått på myndighetsnivå,
som historien om en stor gassavtale mellom Qatar og Thailand,
siden Thailand har en representant i hovedstyret.
Påstanden om at det er knyttet til å motta fordeler
blir fullt og helt benektet av alle involverte.
Og et annet stemmeberettiget medlem av hovedstyret, Marios Lefkaritis,
solgte grunn til Qatar for 32 millioner euro.
Han har alltid sagt at det ikke hadde noe med hans stemme å gjøre.
Emiren av Qatar kom til Brasil.
Han ble der en stund og besøkte endatil president Lula,
som også støttet Qatar.
Vi arrangerte en lunsj her i Rio de Janeiro.
Til stede på lunsjen var emiren av Qatar, dr. Havelange og jeg.
Vi var vel åtte eller ni stykker. Der og da bestemte vi oss for å støtte Qatar.
Jeg har mottatt tjenester og utvekslet tjenester. Det er vanlig.
Men jeg har aldri blitt bestukket.
Det var bare noen uker før avstemningen at UEFA-presidenten, Michel Platini,
som har stor innflytelse over hvem europeiske styremedlemmer stemmer for,
dro på en lunsj med Frankrikes president, Nicolas Sarkozy
og Qatars emirs sønn i Élyséepalasset i Paris.
9 DAGER FØR AVSTEMNINGEN
Han ble overrasket over å møte en hel delegasjon fra Qatar der,
og Platini fikk ikke noe forvarsel.
Han versjon var at han fikk "en melding mellom linjene",
som han sier selv, der Sarkozy sa at det var bedre om han stemte for Qatar
enn på USA, at det ville være i Frankrikes beste interesse.
Platini gikk rett i en felle Sarkozy satte opp.
Sarkozy brukte Platini til å fortelle qatarerne:
"Platini er i lomma på meg. Frankrike stemmer på dere til VM."
Dette var utrolig viktig for Qatar.
OK. Jeg skal fortelle hvordan det skjedde.
Slik jeg forstår det, ville Frankrike bli fornøyd om jeg stemte for Qatar.
Slik forsto jeg det, men ingen ba meg om noe.
Ba Sarkozy deg aldri om å stemme på Qatar?
Nei. Kanskje det var derfor han solgte min stemme til Qatar.
Han visste kanskje at jeg stemte på dem og solgte stemmen min, for Frankrikes skyld.
For å oppnå… mange ting.
Det som skjedde etter at Platini stemte for Qatar, er helt bemerkelsesverdig.
Qatars statlige investeringsselskap kjøpte Paris Saint-Germain,
Paris' største fotballklubb,
og sprøytet inn penger av en skal ingen kjenner i klubben.
Den qatarske kringkasteren beIN Sports
kjøpte TV-rettighetene til fransk fotball for enorme summer.
Og på toppen av det ble det inngått
kjempestore handelsavtaler mellom Qatar og Frankrike,
som inkluderte at qatarerne kjøpte mange franske Airbus-fly.
Avgjørelsen som førte til at Qatar fikk fotball-VM
foregikk på de aller høyeste nivåene innen politikkens verden,
men qatarerne benekter alle former for utilbørlighet.
Å kjøpe VM. Bestikke hovedstyremedlemmer. Du kjenner beskyldningene og innholdet.
De geopolitiske avtalene som ble inngått mellom Thailand,
Russland og Qatar, med Sarkozy.
-Hvilke geopolitiske avtaler? -Det er beskyldningene.
Hvilke? Jeg må spørre deg. Hvilke?
OK. Gass…
Gassavtaler mellom hvem?
Mellom Thailand og Qatar.
Fakta er alt på bordet.
Noen av tingene er ekstremt urealistiske.
Dette er naturressursen vår, noe vi bygger framtiden vår på.
De bruker vi ikke for å få en stemme til VM.
FORVENT NOE FANTASTISK
Det passer med stereotypene om at arabiske sjeiker kaster om seg med penger.
Derfor er dette VM-et viktig, for vi må bryte med denne stereotypen.
Vi fulgte reglene.
Vi fulgte vårt moralske kompass. Det var søknaden som sikret oss seier.
Vi vant med visjonen vår og det faktum at det er første gang
at den arabiske verdenen får et VM.
Qatar!
Da det ble kunngjort, var alle andre euforiske. De ropte.
Mens jeg sto der, som en statue,
for jeg så ikke Sepp Blatter fra der jeg satt.
Jeg sto helt stille helt til jeg hørte teamet mitt rope: "Vi greide det."
Det ble stor feiring i den arabiske verdenen og i Asia.
Men det som får meg til å føle meg ubekvem, er det Blatter gjør.
Han prøvde å overbevise oss om å eliminere Qatar.
Det er faktisk dette som får meg til å føle meg ubekvem.
Skal han, eller skal han ikke? Det får vi svar på nå.
Den vi snakker om, er Mohamed Bin Hammam.
Han vurderer angivelig å utfordre Sepp Blatter som FIFA-president.
Jeg er kjent som tilhenger av Blatter.
Jeg var sannferdig som rådgiver for ham,
Og jeg vil si at jeg har bidratt til at han har lyktes.
Mohamed Bin Hammam anså Blatter som en venn,
og han var fullstendig lojal mot ham, men det gikk bare én vei.
Etter valget i 98 lovte Blatter at han bare skulle sitte i to perioder.
Han gikk tilbake på det og ble sittende i en tredje, og da ble Bin Hammam opprørt.
Han godtok ikke at Blatter ikke holdt løftet sitt.
Jeg trodde ikke at Blatter ville være interessert i 2011.
Presidentskapet må ha en grense. Maksimalt tre perioder.
Dette var ikke bra for fotballen, mente jeg. Ikke bra for idretten.
Men det skulle alltid være to kandidater.
For Blatter var det et sjokk at Bin Hammam sikret Qatar VM.
Det var helt overraskende.
For første gang forsto han at hans makt var begrenset.
Hvis det var én person som hadde mer makt enn ham,
særlig med tanke på én avgjørelse, så var det Mohamed Bin Hammam.
Bin Hammam er en uavhengig mann. Han har hatt sin tid med Sepp Blatter.
Som alle oss andre har han nok fått nok av Sepp Blatter,
mener at Sepp egenhendig har ødelagt FIFAs gode navn og rykte,
og forstår at noen må komme inn.
Blatter klarte ikke å styre ambisjonene sine.
Han var idrettens egen Machiavelli.
Etter 13 år er Sepp Blatter godt vant med symbolene som følger presidentmakten.
Han har mottatt æresbevisninger og anerkjennelse over hele verden.
Men ikke alle applauderer måten han styrer FIFA på.
Jeg ville beholde posisjonen min.
Jeg kunne ikke gi avkall på alle årene mine med utvikling av fotball
og alle årene som generalsekretær og som president.
Blatter krevde at alle skulle være lojale,
men hans problem var at han ikke var lojal mot alle sine politiske støttespillere
gjennom alle år, som Bin Hammam.
I 2009 var det valg på setet i FIFA som jeg innehar.
En annen kandidat stilte.
Jeg ble veldig overrasket over at Blatter støttet ham.
Det var ganske merkelig for meg. Jeg skal jo liksom være hans venn.
Han mente at jeg var en trussel mot ham og ville få meg fjernet fra FIFA.
Da sa jeg rett og slett at jeg ville gjøre livet surt for ham.
Sepp Blatter, som styrer internasjonal fotball,
opplever for første gang på ni år at noen utfordrer ham.
Mohamed Bin Hammam sier til BBC at styringen må bli mer gjennomsiktig.
Bin Hammam leder Den asiatiske konføderasjonen.
Å utfordre Sepp Blatter er en enorm oppgave.
Jeg trodde ikke det var mulig for noen å velte ham,
siden han satt så godt.
Sepp Blatter har brukt milliardene VM har generert av inntekter
til å sikre støtte til å beholde makten.
Han forlater ikke godene han setter så høyt uten kamp.
Jeg ville møte karibierne i Miami, men jeg fikk ikke visum.
Det er ingen grunn til at myndighetene skal nekte meg visum.
Jeg går ut fra at det er noen som ikke ønsker at jeg skal dra til USA
for å snakke med karibierne.
Det var noen anspente dager. Det var et presidentvalg på gang.
Mr. Bin Hammam var ikke der, mens Mr. Blatter var der.
CONCACAF ble drevet av en ved navn Jack Warner da, som var president,
og generalsekretæren het Chuck Blazer. Han var amerikaner.
Og fra scenen gir Mr. Blatter helt spontant
CONCACAF en million dollar til utviklingsarbeid.
Det var så åpenlyst som det gikk an, ikke sant.
"La meg donere en gave til regionen din, Mr. Warner, foran alle medlemmene dine."
Det var vel 30 eller 60 dager før valget, eller noe sånt.
Jeg var ikke fornøyd med dette. Jeg er kandidat. Jeg vil treffe dem.
Jeg må få snakke med folk.
Derfor sa jeg: "Gi meg en ny mulighet, Mr. Warner."
Da arrangerte de en kongress i Port of Spain.
10. MAI 2011
Alle landene i Den karibiske fotballunion
ble invitert til Hyatt Regency-hotellet i Port of Spain i Trinidad,
som åpenbart er Jack Warners maktbase.
Jack Warner drev selv et reisebyrå
og ble betalt 363 000 dollar for å organisere reisene til arrangementet.
Chuck Blazer mente at det ikke var så lurt at Warner arrangerte dette.
Han burde ikke arrangere noe separat bare for Karibia. Det burde vært innom styret.
Det ble gjort flere forsøk på å få ham til å stanse det, men Chuck skremte ham ikke.
Han burde ha skremt ham, men nei.
Jeg visste jo om Jack Warner.
Som konføderasjonens president tilbydde Jack Warner Bin Hammam en mulighet.
Og selvfølgelig dro vi dit for å høre hva han hadde å tilby.
Den første dagen holdt Bin Hammam presentasjonen sin.
Og så skjedde det noe merkelig etter at Bin Hammam hadde talt.
Vi ble fortalt om en gave som skulle hjelpe forbundene.
De inviterte oss til et sted der vi kunne hente gaven.
Jeg ventet på tur, og så gikk jeg inn i rommet.
Der satt det funksjonærer fra CFU.
De ga meg en konvolutt der det sto "Puerto Rico".
Da jeg åpnet konvolutten, fant jeg penger. Kontanter.
Der lå det 40 000 dollar i kontanter.
Umiddelbart sa jeg: "Hva er dette til?"
"Det kan du bruke til hva enn du vil innen fotballen."
De ga åpenbart den samme summen til alle.
Hadde de sagt:
"Dette er i bytte mot en stemme", hadde jeg sagt: "Nei takk!"
Jeg leverte faktisk tilbake pengene.
Beklageligvis tok de fleste imot pengene,
men det var tre eller fire unntak verdt å legge merke til.
De nektet å ta imot pengene og rapporterte det.
Det fikk svært vidtrekkende følger.
I løpet av timer sprer nyheten om konvoluttene fulle av kontanter
seg til Blazer, som er i New York.
Dette setter Chuck Blazer i en svært ubekvem situasjon.
Han hadde jobba med Jack Warner i nesten 20 år.
Her snakker vi om et vennskap som rakner.
Han hadde flere ganger bedt Warner om å ikke avholde konferansen,
og han nektet å gjøre det.
Og så skjedde dette. Den mest åpenbare korrupsjonen han har sett i sin tid
skjer rett foran nesa på dem. De deler ut bunker med kontanter.
Warner ble gradvis til en offentlig belastning for Blazer og fotballen.
Derfor bestemmer Blazer seg for å angi Warner.
Han skal rapportere Warner til høyeste hold hos FIFA i Zürich.
Den dagen han måtte ringe for å snakke om pengene i konvoluttene,
før han tok opp telefonen, så så han på meg og sa: "Dette ender ikke godt."
13. MAI 2011
Jeg husker at jeg ble oppringt av Chuck Blazer,
som fortalte meg at noe hadde skjedd i Karibia.
Chuck Blazer sendte meg bilder.
Jeg gikk til Blatter og sa: "Blazer ringte. Dette har skjedd."
Så ringte jeg lederen av etikkomitéen.
Jeg ba ham ta toget til Zürich umiddelbart.
Det var søndag. "Vi må møtes. Vi har et kjempestort problem."
Det var mye som var merkelig der.
Mohamed Bin Hammam gikk i en felle, ikke sant? Men hvorfor gjorde han det?
Bin Hammam var åpenbart overbevist om å tilby tjenester
til medlemmene av Den karibiske fotballunionen.
Han gjorde det og gikk rett i fella.
Jeg hadde ingen dårlige intensjoner, jeg skulle ikke bestikke folk.
Dette er et komplott.
Ikke glem at jeg kjemper mot FIFA, som har så mange ressurser.
De kan selvsagt bygge opp en historie tusen ganger større enn det jeg kan.
I dag kunngjorde FIFAs etiske komité
at de etterforsker påstander om korrupsjon som involverer Jack Warner
og FIFA-presidentkandidat Mohamed Bin Hammam.
Har du noen gang prøvd å kjøpe stemmer?
Det har jeg aldri noen gang i livet prøvd på.
Ga du penger til representantene fra Karibia?
Nei, ingen. Ingen kan hevde at de har sett meg gjøre det noe sted.
Jeg vil si det igjen. Mr. Bin Hammam har aldri, så vidt jeg vet,
gitt penger til de karibiske statene.
Jack var så selvopptatt da.
Han trodde at han var immun mot enhver form for rettsforfølgelse.
Det var en veldig talende episode
etter at kontantene ble delt ut i Trinidad, og den er fanget på film.
Det er noen her som tror at de er mer katolske enn paven.
Er dere det, får dere åpne en kirke.
Men faktum er at det vi gjør, ikke raker noen andre.
Derfor er mitt poeng at dere fikk det fordi han sa
at han ikke kunne ta med seg dyre gjenstander og smykker.
"Glem det", sa jeg. "Sett en verdi på det og gi det til landene."
Gaven dere får, får dere selv bestemme hvordan dere best kan bruke
for å utvikle fotballen i landet deres.
Hvis noen her av samvittighetsgrunner vil sende pengene tilbake,
er jeg villig til å ta dem imot og gi dem til ham.
Men ikke snakk om dette utenfor dette rommet og tro at dere er fromme,
at dere er hellige og bedre enn de andre. Det håper jeg er veldig tydelig.
FIFA-KRISE
Hva er Jack Warners framtid i CONCACAF?
Det er nok ingen framtid, basert på bevisene jeg har fått se.
Hva med ditt personlige forhold til Warner?
-Det er åpenbart avsluttet. -Føler han seg sveket?
Jeg føler meg sveket, basert på det han…
Risikoen og faren han utsatte medlemmene for, å utsette dem for en slik situasjon,
der de ble satt i fare ved å ta imot gavene,
det syns jeg er samvittighetsløst.
På vei inn til pressekonferansen i dag
prøvde FIFA-presidenten desperat å komme seg videre etter krisen.
Krise? Hva er en krise? Vi er ikke i noen krise.
Vi er bare i vanskeligheter, og vanskelighetene vil bli løst,
de løses innen familien vår.
Men han måtte likevel forholde seg til beskyldninger med enorm brennkraft,
denne gangen om Qatars søknad om fotball-VM i 2022.
BLIR DE KJENT SKYLDIG, MÅ QATAR MISTE VM I 2022
Ting går åpenbart veldig dårlig for qatarerne.
De var redde for at de kom til å miste tildelingen
på grunn av alle beskyldningene der ute,
Mohamed Bin Hammam og hans historie.
Blatter sa at mange ugjerninger skjedde
under søkerprosessen til fotball-VM, og at Bin Hammam er involvert.
Han gjorde mange ting for å skade meg og mitt gode rykte. Han har ingen grenser.
Blatter, en av de dyktigste idrettspolitiske hjernene, ser i skandalen
fra Port of Spain i Trinidad en mulighet til å kvitte seg med sin rival.
Det er virkelig et drama, altså. Hvordan folk bygges opp, for så å falle ned.
De feilbedømte Blatter,
som tok dem inn som venner, men kasta dem ut som fiender.
Han ville kvitte seg med rivaler.
Den eneste som tok utfordringen, var Bin Hammam.
Men Blatter måtte finne en utvei, så han inngikk en avtale.
En dag kom sjeik Jassim, emirens sønn, til FIFA.
Bin Hammam kom også til FIFA.
Det var tre dager før valget.
Sjeik Jassim og Bin Hammam snakket og snakket.
Jeg forstår ikke arabisk, men så sa prins Jassim:
"Nei. Vi skal snakke engelsk,
for vi vil at Mr. Blatter skal vite hva vi snakker om."
Og så sa han at emiren hadde sagt:
"Du skal ikke utfordre Mr. Blatter.
Vi støtter Mr. Blatter under valget i 2011."
Qatar ville trekke Bin Hammams kandidatur,
mens Blatter aldri igjen ville snakke om måten Qatar vant valget
om å bli vertsnasjon for fotball-VM i 2022 på.
Jeg vet at Blatter er i stand til å skade oss.
Han har mange triks i ermet. Jeg vil ikke sette det i fare… Han er i stand til det.
Derfor sa jeg: "Greit. Da gir jeg meg."
Og disse menneskene skadet meg helt klart så mye som mulig.
Sepp Blatter har blitt gjenvalgt som FIFA-president
etter en stor bestikkelsesskandale gjorde at han sto igjen som eneste kandidat.
Blatter ble valgt til fire nye år som leder for fotballens styringsorgan
etter å ha fått 186 av 203 stemmer.
Den 75 år gamle sveitsiske presidenten har sittet siden 1998.
Tidligere utfordrer Mohamed Bin Hammam er suspendert, anklaget for bestikkelser.
Visepresident Jack Warner har også blitt suspendert av samme grunn,
men sier at enda mer skadelige avsløringer om FIFA snart kommer fram.
En tsunami kommer til å skylle inn over FIFA.
Stol på meg. Dere har ikke sett noe ennå.
For til syvende og sist må Blatter stoppes.
Sepp Blatter har blitt renvasket for ugjerninger,
men kan i ettermiddag forvente vanskelige spørsmål på pressekonferansen.
Han overlever kanskje skandalen, men det gjør ikke FIFAs rykte.
En som jeg vet at tjente på dette, var Chuck Blazer.
Warner er ute av fotballen, Bin Hammam er ute av fotballen,
mens Chuck Blazer,
i det som er det mest forbløffende øyeblikket der alt snur opp-ned,
blir hyllet som helt. I nyhetene over hele verden
snakker man om Blazer som varsler,
en som er der for å redde idretten.
Det var realt gjort at Chuck Blazer gjorde det,
da er han helt ren, og det er bra.
Jeg sier ikke at han ikke var det, men det krever mye mot.
Chuck er ingen varsler.
En varsler er en som ser seg rundt og sier:
"Jeg vil ikke være del av det som er galt her",
og lar folk få vite om hva som er galt.
Ikke en som var arkitekten bak det som var galt,
som hovedsakelig tjente på alt som var galt i flere tiår.
CONCACAF holdt til ved 56. gate og 5. aveny i New York. Trump Tower.
Vi satt i 17. etasje,
mens Chuck bodde i boligdelen. Han bodde i 49. etasje.
Jeg tror at det som motiverte Chuck var å opprettholde en livsstil
som FIFA og CONCACAF gjorde ham i stand til å ha.
Hva enn man gjorde i CONCACAF, begynte og sluttet det med
at man sørget for inntekt til Chuck personlig.
Chuck tok minimum 10 %,
og noen ganger mer, for hver avtale.
Det var klinkende klart at Blazer hadde profitert
på alle slags usmakelige måter fra idretten.
For meg illustrerer det ikke bare ham,
men generelt holdningen alle de korrupte i toppen av FIFA hadde,
at de var uangripelige.
De hadde ingen anelse om at noen ville ta dem.
Det slo dem ikke at det var i nærheten av å være mulig, engang.
Min erfaring fra FBI, i min jobb i New York-avdelingen,
er fra organisert kriminalitet.
Den gangen, dette var i 2010,
så fikk vi et mandat til å utvide vår virksomhet
og etterforske internasjonal kriminalitet som påvirket oss her i USA.
Samtidig var det noen engelske journalister
som brakte FIFA-korrupsjon på banen igjen som sak,
særlig avdøde Andrew Jennings,
en veteran innen gravejournalistikk, som prøvde å avsløre FIFA-korrupsjon.
Jeg må spørre deg.
Mener du at du er egnet til å styre internasjonal fotball?
-Hei igjen. -La meg være i fred.
Kan jeg spørre deg hvor mye…
Ikke gjør det. Kan jeg spørre hvor mye du tjen…
-La meg være i fred. -Hjelp oss nå.
Ikke gjør det.
Jack Warner, som lenge har sittet i toppen av styringsorganet FIFA, trekker seg.
Han ble suspendert etter korrupsjonsanklager for en måned siden.
FIFA sier at etterforskningen av Warner avsluttes nå som han trekker seg,
og han antas å være uskyldig.
Jack Warner, som ble skjemt ut etter bestikkelsessaken i Port of Spain,
trekker seg før han kan kastes ut
og lover FIFA-styret at han vil sende en tsunami mot dem.
Så begynner informasjon som kan skade Blazer å lekke til Andrew Jennings.
Dokumenter som viser at Blazer har alle slags fine ting han ikke burde ha,
som leiligheter i Miami og på Bahamas og en nydelig Mercedes i Zürich,
at han har helt utrolige eiendeler, uten noen tydelige spor etter hvor de kom fra.
Blazer hadde betalt sjekker til kontoer i utlandet.
Alt dette kommer fram i en serie artikler, som Jennings skriver i løpet av sommeren.
Jeg hadde flere Google-varsler til et korrupsjonsprosjekt.
En morgen fikk jeg et varsel.
Det var en artikkel skrevet av den engelske journalisten Andrew Jennings.
Den appellerte til meg, på grunn av det fotball betyr for meg,
siden jeg er vokst opp med fotball, har det i hjertet.
I Andrew Jennings-artiklene fantes det påstander
om kontoer i utlandet og Chuck Blazer. Da begynte jeg å undersøke bakgrunnen hans.
Her har vi altså en person i vår egen bakhage, i New York.
Informasjonen framstår troverdig,
Derfor mener vi at vi er i stand til å åpne en etterforskning.
Hvis det er en forbrytelse her, en sak,
så vil det stå og falle på om det er noe i saken
som berører USA.
Med tiden fant vi ut at det var mange ting.
Ting som gikk gjennom det amerikanske banksystemet.
Den beste metoden var å spore pengene, mente jeg, følge dem
gjennom de ulike overføringene, slik penger flyttes rundt om i verden.
La oss si at du skal flytte penger fra en bankkonto i Sveits
og til en bankkonto på Caymanøyene.
Overføringen går ikke rett fra Sveits til Caymanøyene.
De må gå via en bank i USA.
En av de første vi stevnet, var FIFA-banken.
Og hva har UBS i Sveits?
De har en tilsvarende bank i USA.
Da fikk vi en oversikt
over stort sett alt som gikk inn og ut av FIFA.
Du begynner kanskje med ett bedriftsnavn,
og så sprer det seg plutselig som et edderkoppnett av kontakter.
De brukte kodenavn.
De brukte et utall ulike bankkontoer som lå innenfor utenlandsk domsrett
for å flytte penger fra A til B til C til D og videre til E…
Det var fortumlende.
Men etter hvert som vi gikk videre, så visste vi ikke hva det ble betalt for.
Jeg visste fra tiden jeg hadde jobbet med mafiasaker
at ingenting er så bra som et vitne, som samarbeider
i en sak som handler om hemmelige avtaler, noe så komplisert, som kan forklare alt.
Neste store utvikling i saken er når Berryman gjør noe som skattevesenet kan,
nemlig å ta ut Chuck Blazers selvangivelser
og kan avsløre et slags ess i ermet,
nemlig at det ikke fins selvangivelser.
Det viser seg at Blazer ikke hadde levert selvangivelser på minst 15 år.
Nå er siktet låst på Blazer.
Saken er helt soleklar. De kan utvilsomt ta ham på skatten alene.
Spørsmålet er: "Hva gjør vi med ham? Skal vi bare ta Blazer og bure ham inne?
Nei. Vi trenger ham som informant."
Derfor bestemmer de seg for å gi ham et tilbud han ikke kan motstå.
Mye sto og falt med om vi lyktes med dette. Det var mye større enn Chuck.
Chuck ble bare første steg i en mye større etterforskning.
30. NOVEMBER 2011
Vi hadde nettopp kjørt ut av Trump Tower og var på vei til Uncle Jack's Steakhouse.
Da sa Chuck:
"Mary Lynn. Dra til restauranten med Al." Det var vennen vår, som var med.
Han gikk ut av bilen han satt i og satte seg på skuteren sin.
Mellom Trump Tower og et annet bygg er det et slags atrium.
Han trillet rett bort til bordet.
Han skjønte raskt situasjonen han var i.
Jeg fortalte ham hva vi hadde på ham.
Svindel, hvitvasking og skatteunndragelse,
manglende utenlandsrapportering.
Agenten sa: "Mr. Blazer. Du kan få mellom 75 og 100 år i fengsel.
Enten tar vi deg med oss nå, eller så kan du samarbeide."
Jeg husker at han bare så på meg og…
Og så sa han: "Jeg tror at jeg vil hjelpe dere.
Dette er nok større enn dere vet."
Så foreslo vi at han skaffet advokat, tror jeg, og så tok vi det derfra.
Da han kom opp, sa jeg: "Bare betal skatten din, da.
Lag en avtale. Betal dem."
Da sier han: "Mary Lynn, jeg er bare en feit bedrager fra Queens."
Og så… innhentet gamle synder ham.
FBI går etter FIFA.
Ingen er hevet over loven.
Plutselig er man del av en FBI-serie på Netflix.
Dette er VM i svindel.
Kanskje det er en mafiaorganisasjon.
Blatter er ikke den eneste som må svare på spørsmål.
Tallet på arbeidere som forventes å dø, er 5200.
De klandrer meg for stormen. Greit.
Det fins alltid en slutt et sted.
Jeg skal ta ansvar for det.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen