Зараз рівно пів на сьому, середа, 27 травня.
За хвильку ми повідомимо вам усі останні новини спорту.
Ми стежимо за подією, що матиме наслідки для всього світу.
ФІФА, багатомільярдна організація, яка керує футболом, під шквалом критики.
Сенсація. Потрясіння в Міжнародній федерації футболу.
У травні 2015 року ФІФА почала сипатися.
За минулу годину ряд чиновників керівного органу світового футболу, ФІФА,
затримали за підозрою в корупції.
З’явилася новина, що їх заарештували
прямо в їхній резиденції в Цюриху.
Старших членів Виконавчого комітету ФІФА та деяких чиновників.
Інформація надійшла всього кілька годин тому.
Але що відомо про арешти?
Розслідуванням займається ФБР.
Проведено обшук в одному з головних готелів ФІФА «Baur au Lac».
І це були люди
з верхівки не лише найбільшого виду спорту на планеті,
а й у багатьох відношеннях найбільшого бізнесу.
У цьому авто одного з них забирають від людських очей.
Кожні кілька хвилин нам дзвонять про арешт ще однієї людини.
Ми так довго працювали, щоб тримати це все під контролем,
щоб ця мить пройшла як слід.
Я пам’ятаю, що їхав з дому до ФІФА,
коли мені подзвонили й сказали:
«Треба зустрітися, у нас велика проблема».
ПОЛІЦІЯ
То був дуже важкий день. Найгірший.
Заарештували, зокрема, моїх доволі хороших знайомих.
Але ми не знали всього масштабу, доки не побачили обвинувачення,
які пред’явили через кілька годин.
НЬЮ-ЙОРК, США
Невдовзі по тому
Міністерство юстиції оголосило обвинувальний акт
із довгим списком імен,
що містив одні з найвідоміших імен у Виконавчому комітеті.
Люди, які обирають країну, що прийматиме Чемпіонат світу,
які керують організацією.
Ми зібралися тут, щоб оголосити про розкриття обвинувачень і арешт осіб
у рамках нашого тривалого розслідування
хабарництва та корупції у світі організованого футболу.
Уперше читаючи обвинувальні акти, ви такі: «Ого».
Ви звинувачуєте не просто людей,
а, можливо, і саму ФІФА.
Обвинувальний акт із 47 пунктів проти цих осіб
включає звинувачення в рекеті, електронному шахрайстві
та змові з відмиванням грошей упродовж двох десятиліть.
Говорячи про ФІФА, Лоретта Лінч і Джим Комі
використовували звинувачення, що зазвичай асоціюються з мафією
чи мексиканськими наркокартелями.
Якщо Міністерство юстиції США назве ФІФА злочинною стороною,
то поставить їй шах і мат.
Організація просто розвалиться.
Ніхто не стоїть над або поза законом.
Вони поїхали в Нью-Йорк, щоб послати сигнал світовому футболу.
«Ви не прибрали в себе вдома. Ми йдемо прибирати у вас удома.
Це справжній чемпіонат світу із шахрайства.
І сьогодні ми показуємо ФІФА червону картку.
Раптом корпоративна завіса впала,
і стало видно, скільки корупції,
заробітку, власних інтересів, жадібності,
політиканства й ударів у спину насправді стоїть
за так званою «сім’єю ФІФА».
-Пане Блаттер? -Пане Блаттер?
Підете у відставку, пане Блаттер?
І головою цієї сім’ї був Зепп Блаттер.
Він був хрещеним батьком футболу.
У його очах він був недоторканним.
У більшості правлінь, якщо двом віцепрезидентам пред’явлено обвинувачення
і членам виконавчого комітету,
президент пішов би у відставку чи його змусили б піти.
Чому мені йти у відставку?
Якщо я піду, то ніби визнаю
свою відповідальність за все, що коїться.
Корупція була повсюдною у ФІФА не одне десятиліття,
аж до осені 2015 року.
На них було покладено важливі обов’язки на всіх рівнях:
від зведення футбольних полів для дітей у країнах, що розвиваються,
до організації Чемпіонату світу.
Вони повинні були дотримуватися правил, що роблять футбол справедливим,
і дбати про чесність гри.
Натомість вони корумпували світовий футбольний бізнес,
щоб він служив їхнім інтересам і збагаченню.
Але це неправда. Це все було створено.
Інституція не корумпована. У футболі немає корупції.
ЧЕРВОНА КАРТКА ДЛЯ ФІФА
Він нічого не зробив, щоб зупинити цей швидкісний поїзд.
Моя совість чиста.
Бо я не можу за це відповідати.
ФІФА стала токсичною.
ФІФА стала злочинною організацією.
У ФІФА я займався добрими справами.
Уперед, ФІФА!
Я не уявляла, скільки в них влади.
Я не знала, що вони контролюють уряди, банки.
Я собі думала: «Це ті, хто встановлює правила».
Бути членом ФІФА —
як бути в таємному саду, з якого не хочеться виходити.
Є негласний кодекс, що ти можеш робити що завгодно.
Ти господар спортивного всесвіту
й часто маєш більше влади, ніж політики чи ще хтось,
бо вони приходять і йдуть, а ти рік за роком залишаєшся на своїй посаді.
Що стосується проведених арештів, це чергова явна спроба США
поширити свою юрисдикцію на інші країни.
Катар!
Ми всі були приголомшені.
Я відразу ж подумав, що вони його купили.
Почалась атака на нас, атака на ФІФА.
Безпрецедентні напади зліва, справа та із центру.
Моє ім’я завжди буде в «корупції».
Це розповідь про історію ФІФА,
яка частково є історією самого футболу,
а також про історію вкорінення корупції
в різних куточках світу.
Це й досі, безумовно,
найбільший корупційний скандал, який колись розгорявся в спорті.
СТАНОВЛЕННЯ ЗЕППА БЛАТТЕРА
ФІФА має великий привілей відповідати за найкращу гру на землі,
у яку люди закохуються змалечку
та люблять усе життя.
Але в них є важлива місія:
оберігати цінності спорту.
Ти куди щасливіший,
якщо не знаєш усієї гидоти, що відбувається у футболі,
а просто любиш цю гру та підтримуєш збірну своєї країни
із самої невинності й любові.
Але водночас
більшість футбольних уболівальників відчувають, коли щось не так.
РОСІЯ
Нормальний фанат хоче дивитися футбол, бути на Чемпіонаті світу.
Хоче дивитися на гру своїх героїв, усяких Роналду й Мессі.
Йому байдуже до внутрішніх справ ФІФА.
Він знає про корупцію у ФІФА, і вона вже набридла.
Питання ось у чому.
Чому фанат має перейматися хабарництвом у спорті?
Ми маємо перейматися, бо спорт досі створює для світу ілюзію
чогось доброго, справедливого, розважального, чистого.
Він таким не є, але ілюзія досі жива.
Якщо не боротися з корупцією в спорті, можна не боротися з нею взагалі.
Щоб зрозуміти, як корупція пускає коріння у футболі
в різних куточках світу,
дуже важливо повернутися до витоків ФІФА.
ФІФА була створена сімома європейськими футбольними асоціаціями в 1904 році,
і всі вони були аматорськими. Грошей у ФІФА зовсім не було.
Був той ідеалізм грати один проти одного.
Вони хотіли, щоб футбол став силою добра.
ЧЕМПІОНАТ СВІТУ ФІФА СЕРЕД ЧОЛОВІКІВ 1950 РОКУ
Кілька десятиліть футбол феноменально завойовував світ,
незважаючи на те, якою маленькою дуже довгий час була ФІФА.
Роками вона вміщалась у звичайній офісній будівлі в центрі Цюриха
та не мала власної штаб-квартири.
То була аматорська організація
до 1974 року.
У той час президентом ФІФА
був видатний англійський футбольний функціонер,
на ім’я Стенлі Раус,
який потім змагався за цю посаду з бразильцем, Жуау Авеланжем.
Хотів би зауважити,
що я дуже поважаю Стенлі.
І що, ідучи на вибори,
ви не стаєте ворогами. Ви тимчасові суперники.
Жуау Авеланж був найвідомішим бразильцем у світі.
Жуау Авеланж був олімпійським спортсменом із плавання.
Жуау Авеланж був президентом Бразильської спортивної конфедерації.
Він мав щирий інтерес до спорту.
Він зрозумів, що знання про спорт, які в нього були,
можна перетворити на політичну владу.
Його інформували про політичну ситуацію у ФІФА.
Він бачив, що шанси є.
Чи було б так погано для футболу, якби цю посаду отримала Бразилія?
Не знаю. Я цього побоююся.
Чому?
З огляду на те, що я бачив, як вони…
їхнє ставлення до футболу й спорту дуже відрізняється від нашого.
Стенлі Раус припустився кількох серйозних помилок
і неправильних оцінок на міжнародній арені.
Зокрема, це його толерантне ставлення
до апартеїдної Південної Африки
та її членства у ФІФА.
ТІЛЬКИ БІЛІ
Його не дуже люблять в Африці.
Люди сприймають Стенлі Рауса як частину Британської імперії,
яка блокує розвиток африканських країн,
що виборюють свою незалежність.
Тож Авеланж сказав:
«Поки існує апартеїд,
якщо мене оберуть, Південна Африка буде дискваліфікована у ФІФА».
Авеланж дуже хитро грав на виборах,
і саме тоді в гру вступає політика, можливо, навіть з великої літери.
Футбольна асоціація кожної країни має один голос на виборах президента ФІФА.
Тож є голоси по всьому світу,
особливо багато в Африці.
І Жуау Авеланж добре розумів, що, як він хоче виграти ці вибори,
йому не зашкодить пообіцяти
якісь ресурси,
якісь гроші на розвиток гри в їхніх країнах.
Крім того, звісно, є підозра,
що в нього були гроші та що, можливо, знамениті пакунки,
коричневі конверти,
були роздані делегатам у готелі у Франкфурті
за кілька днів до конгресу.
Звичайно, так і було. Це точно.
КОНГРЕС ФІФА 11 ЧЕРВНЯ 1974 РОКУ
СЕР СТЕНЛІ РАУС
Панове делегати, пан Авеланж отримав 68 голосів,
сер Стенлі Раус — 52.
Новим президентом ФІФА стає пан Авеланж.
Обрання Жуау Авеланжа стало переломним для ФІФА.
Цей бразильський промисловець
змінив англійського арбітра, кабінетного чиновника ФА.
Це так несподівано, такий шок.
Прихід Авеланжа до ФІФА символізував появу капіталізму у ФІФА
в тому сенсі, що змінилася її суть:
це вже був не клуб друзів,
європейців, які всі дуже цікавилися грою,
ФІФА стала бізнесом.
Невдовзі після обрання президентом ФІФА
я запланував утілити два особливо амбітні проєкти.
Вони мають принести користь, перш за все, молоді та країнам третього світу.
Отже, Авеланж пообіцяв
зайнятися розвитком футболу в Африці, зокрема.
Але проблема полягала в тому, що у ФІФА не було грошей
на реалізацію цих програм.
Саме тоді за діло взявся Зепп Блаттер.
У жовтні 1974 року зі мною зв’язалася ФІФА й сказала:
«Авеланж шукає когось, хто міг би розвивати гру».
Я почув: «ФІФА».
І сказав: «Я з радістю перейду у ФІФА».
Я зустрівся з Авеланжем.
Він великий, високий чоловік.
Поруч зі мною легко бути високим.
Я ніколи не був вищим за Мессі: 170, 169.
Тому високим бути легко.
Він глянув на мене й спитав:
«Хочеш працювати зі мною?».
Я відповів: «Так, пане президенте».
Ми потисли руки.
І він сказав: «Тебе найнято».
Я отримав те, чого прагнув у житті:
працювати для футболу й у футболі.
Але розвивати гру я не можу сам.
Мені потрібна допомога.
У ФІФА не було грошей.
Тож от що я зробив.
Я зв’язався з компанією «Coca-Cola» й підготував презентацію.
Там був один чоловік, який спитав:
«Я послухав твою розповідь,
але скільки пляшок "Кока-коли" ти зможеш продати?».
Я відповів: «Річ не в тому, щоб продати "Кока-колу",
а в тому, що дві великі організації
можуть робити щось разом для молоді».
І в 1976 році ми провели пресконференцію,
щоб оголосити про велику підтримку ФІФА з боку компанії «Coca-Cola»
для програм розвитку та молодіжних змагань.
Він першим запровадив
сучасне спонсорство в програми розвитку.
Це було щось цілком нове. Революційне.
Coca-Cola підтримала програму «FIFA Coca-Cola»,
як її називали.
Це був початок сучасної ФІФА.
Коли ми залучили Coca-Cola,
підтягнулися й інші.
В Adidas сказали: «Ми надамо спорядження».
А потім ми уклали контракт із KLM.
Це все відбувається в перші чотири роки Авеланжа при владі.
Вони вперше продають масову спонсорську підтримку.
Після цього й інші бренди
пов’язують себе з футболом, щоб спонсорувати ЧС ’78.
КОЛА НАДАЄ СНАГИ
Це приносить ФІФА лавину грошей.
Футбол став товаром.
Потім ти автоматично, і це очевидно, дотикаєшся до політики.
АРГЕНТИНА ’78 ЛАСКАВО ПРОСИМО
ЧЕМПІОНАТ СВІТУ З ФУТБОЛУ 1978
Я впевнений, що Аргентина проведе відмінний Чемпіонат світу.
Економічно це багата країна.
У фінансовому плані вона має належні умови для того,
щоб ми провели ідеальний Чемпіонат світу.
ЧС 1978 р. був дійсно видатним моментом
в історії спорту й політики, як на те пішло,
тому що це була можливість для ФІФА
почати розправляти свої крила фінансово,
а ще це була можливість для ФІФА
злигатися із чи не найогиднішими політиками, яких тільки можна уявити.
У 1976 році в Аргентині владу захопило
фашистське, жорстоке військове угруповання.
Вони чинили звірства та викрадали людей.
Тоді Аргентиною керував генерал Відела, дуже суворий на вигляд чоловік.
Військова хунта згрібала незгодних,
саджала їх у літаки й гелікоптери
та кидала в Ріо-де-ла-Плата.
Вони придушували будь-яке інакомислення,
то була справді жахлива сторінка сучасної світової історії.
Диктатура стала катастрофою для країни.
Вона принесла нам біль.
Та Чемпіонат світу не скасували,
незважаючи на всі економічні проблеми країни.
Слова президента ще раз нас заспокоїли.
Тому ми їдемо звідси дуже задоволені й дуже щасливі.
Уже вигадали вислів для жорстоких або несправедливих режимів,
які подають себе в кращому вигляді
чи відбілюють свій імідж через зв’язок із футболом.
Цей сучасний вислів — відбілювання спортом.
Відмивання іміджу через асоціювання зі спортом.
Найвідоміший приклад — не Аргентина.
Це Гітлерівська Олімпіада 1936 року в Берліні.
Чемпіонат світу з футболу в Аргентині — точна копія 1936 року.
Ми закликаємо футболістів, глядачів
і світову пресу бойкотувати ігри.
Була велика кампанія з бойкоту чемпіонату, та жодна країна його не бойкотувала.
АРГЕНТИНА 78
Аргентина!
АРГЕНТИНА ’78
Аргентина вийшла у фінал із чудовою командою.
Однією із зірок був Маріо Кемпес, він грав зі спущеними до щиколоток гетрами
у вигадливій манері. Довге волосся.
Він пройшов три підкати, тоді забив з пасу назад від воротаря.
Це було валідольно.
Аргентина виграла Чемпіонат світу.
Це були перші щасливі моменти в суспільстві, які я пам’ятаю.
Але ейфорія змінилася смутком,
коли наприкінці диктатури ми дізналися про все, що відбувалося в ті роки,
і як нас використовували як маріонеток.
Я не забрав… Я не забрав у них чемпіонат, бо це спорт, а не політика.
Організація була хороша,
дисципліна була абсолютна, це був чудовий Чемпіонат світу.
Сам Авеланж казав, що не можна змішувати футбол і політику.
Що ФІФА є позапартійною та неполітичною.
Жуау Авеланж організував фінал Чемпіонату світу
на стадіоні «Монументаль де Нуньєс»
усього за 500 метрів від в’язниці військово-морської школи Аргентини,
де катували та вбивали противників диктатури.
«Я не займаюся політикою».
Розумієте?
А він займається найгіршою політикою, яка тільки буває.
Підтримкою диктатури.
Відбілювання спортом зараз є великою проблемою.
Але якщо глянути на Чемпіонат світу 1978 року,
Олімпіаду 1936 року
та сучасність,
гадаю, стало тільки гірше.
По суті, спорт дозволяє режимам, що порушують права людини, купувати себе,
замість того щоб за допомогою своєї влади
виступити проти цього.
І можна сказати,
що Аргентина написала методичку, як це робити.
ЦЮРИХ, ШВЕЙЦАРІЯ
У цій історії про те, як корупція пускає коріння у ФІФА,
є моменти «первородного гріха»,
коли люди роблять щось корупційне, а потім такі дії поширюються.
Здається, що після Чемпіонату світу в Аргентині був саме такий момент.
Дехто вважає, що слід визнати велику спадщину,
яку Авеланж залишив для футболу й ФІФА, хоча це й спірно,
і що його корумпував німець Горст Дасслер, власник компанії «Adidas».
Ми виробляємо 7500 пар взуття, це наш основний товар,
і, серед іншого, 500 м’ячів на день.
В Adidas були сильно переплетені стосунки з ФІФА,
а Горст Дасслер був надзвичайно могутнім і впливовим
уже кілька десятиліть.
ОФІЦІЙНИЙ ЧЕМПІОНАТ СВІТУ 1974 ADIDAS
Скільки «Адідасу» ви бачили по телевізору під час Чемпіонату світу,
таким був вплив Adidas за лаштунками.
Кажуть, що в Adidas був повний маркетинговий пакет
для Чемпіонату світу 1982 року в Іспанії.
І що Горст Дасслер додав у контракт виплату Авеланжу,
щоб права точно дісталися його компанії,
а це фактично був хабар.
Отже, Жуау Авеланж, президент ФІФА,
бере гроші за ці маркетингові права.
Тоді Дасслер почав вигадувати інші способи підкупити Авеланжа,
щоб мати можливість контролювати права нескінченно,
бо він передбачав стрімке зростання цінності футболу.
З розвитком телебачення
дуже цінним стало право на перегляд подій.
Тож Горст Дасслер перейшов у чистий спортивний маркетинг.
Він хоче викупити права на Чемпіонати світу у ФІФА,
а потім продавати їх телекомпаніям.
Авеланжа не дуже цікавить
реальна ринкова вартість цих прав.
Його цікавить,
і саме в цей час справи стають брудними,
скільки грошей Дасслер може дати за ці права йому особисто з-під поли.
Тож Дасслер створює компанію «ISL» («International Sport and Leisure»).
І ця компанія починає поглинати майже всі права, пов’язані з ФІФА.
На той час модель була простою і дуже прибутковою для ISL.
Це був прямий викуп прав.
Ви йшли й пропонували ФІФА певну суму грошей
в обмін на всі її маркетингові права.
Тоді ми могли робити з ними будь-що
й, очевидно, перепродавати їх за більші гроші.
Поки це приносило ФІФА гроші, вони були щасливі,
бо самі не розуміли, що ми робимо.
Їм подобалося, що гроші надходять.
Вони, безперечно, використовували свою владу собі на користь.
Натхненником усього цього був Горст Дасслер.
З надання ISL фактичної монополії починається темна дорога.
У той час Авеланж повністю довіряв Блаттеру,
та й поведінка Блаттера заслуговувала на довіру Авеланжа.
Він робив для президента все.
Я сам це бачив.
Пригадую, тоді у ФІФА було 11 членів,
а я був номером 12.
А в ті часи номер 12
не грав.
Виходив на заміну лише в першому таймі
у випадку чиєїсь травми…
Він ніколи не грав.
Тож я сказав: «Я ж не дурний,
щоб бути номером 12 усе життя».
Блаттер був дуже амбітним маркетологом.
Він навчився домовлятися і підніматися кар’єрною драбиною.
Для цього треба було просто бути лояльним працівником для Авеланжа.
У 1981 році він став генеральним секретарем.
Тепер він фактично був другим за повноваженнями після Авеланжа.
Алло.
Авеланж весь час був у Бразилії, приїжджав десь раз на шість-вісім тижнів
перевірити, чи будівля ще стоїть.
Тож Блаттер міг більш-менш робити те, що хотів.
Він орієнтувався краще за інших.
Він був як павук у павутині.
Авеланжа влаштовувала така ситуація.
Він міг отримувати чорні гроші, бути президентом, тішитися славою.
ЧЕМПІОНАТ СВІТУ З ФУТБОЛУ 1982
Люди зрозуміли,
що це могутній чоловік, що ФІФА тепер інша,
на Чемпіонаті світу в Іспанії, сумнівів немає.
Відбувся величезний якісний стрибок від темряви Аргентини
до того сонячного турніру в Іспанії в 1982 році, навіть у сенсі погоди.
Сам факт його проведення в Іспанії,
де щойно завершилася сорокалітня диктатура Франко.
Тож ситуація була геть інша.
Світло змінило тінь.
А сяяв від нього Авеланж, чи не так?
Є навіть відома сцена,
коли разом прибули король Хуан Карлос і Авеланж.
І складалося враження, що з них королем був Авеланж,
а не Хуан Карлос, через різницю в поставі.
Авеланж виглядав як король.
Жуау Авеланж став дуже впливовою постаттю у ФІФА.
На посаду президента навряд може претендувати хтось інший.
Поступово ФІФА почала заробляти багато грошей.
Ставши президентом ФІФА,
Авеланж створив багатомільйонну футбольну імперію.
Це потягло за собою розкішне життя.
Також зароджувалася культура
поведінки цих людей якоюсь мірою як баронів.
Минулого місяця він полетів через Атлантику до Цюриха й назад,
лише щоб привітатися.
Їхнє розкішне життя стало дуже відомим.
Найкращі автомобілі, найкращі готелі.
Знаєте, у стилі «гроші — не питання».
Авеланж був ледь не імператором у ФІФА.
Майже всі гроші ФІФА надходили від ISL,
маркетингової компанії, заснованої Горстом Дасслером, керівником Adidas.
ISL контролює всі маркетингові права, рекламу на стадіоні
та інші елементи комерційної діяльності.
Отже, на сьогодні його відносини з ФІФА дуже успішні.
І весь цей час
компанія «ISL» платила відкати Авеланжу як президенту ФІФА
за купівлю маркетингових прав на ЧС.
Співробітники почали говорити про це: «Чому завжди ISL?».
Мені теж ЗМІ частенько ставили запитання,
на які треба було відповідати більш-менш правильно. Розумієте?
І ми дедалі більше переконувалися, що десь щось прогнило.
Так, але ми про це не говорили.
Блаттер знав, що ISL платить Авеланжу,
бо одного разу півтора мільйона помилково заплатили ФІФА,
і Блаттер це бачив.
Англія, Футбольна асоціація…
Для Блаттера то був маленький тріумф,
бо тепер він міг продемонструвати, що Авеланж брав хабарі.
Це був доказ корумпованості Авеланжа.
І то була лише вишенька на торті, розумієте?
Гарна вишенька для Зеппа.
А згодом він почав розкривати свої амбіції.
ЧЕМПІОНАТ СВІТУ З ФУТБОЛУ 1994
Через кілька років я відчув, що він утрачає терпіння.
Він уже не міг чекати, доки Авеланж сам захоче піти.
Він дуже хотів стати президентом. Усе інше не мало значення.
Блаттер знав про корумпованість Авеланжа та зрештою таки використав ці секрети.
Він домовився з Авеланжем,
що Авеланж залишиться ще на чотири роки,
а потім нормально піде й підтримає Блаттера.
Тож Авеланж міг піти з певною повагою,
а Блаттер міг утілити свою мрію стати президентом ФІФА.
То був злочинний пакт.
Моя місія як президента ФІФА завершиться
одночасно із Чемпіонатом світу у Франції 1998 року.
Певно, це було дуже велике особисте розчарування для Авеланжа.
Мені сумно, що він піде,
бо я не можу уявити ФІФА без нього.
Двадцять один рік разом формує дружбу,
мені спершу треба перетравити цю інформацію.
Йому бракувало чесності, щоб підтримати президента ФІФА,
який його створив.
Історія Блаттера — це історія зради.
Я втомлююся навіть говорити про нього.
Він пропустив!
І Бразилія виграє Чемпіонат світу!
Баджо стоїть як укопаний,
практично не зрушив з місця.
Італія пригнічена. Захват від бразильців.
Усе почалося з…
На початку 90-х європейські члени Виконавчого комітету ФІФА
були незадоволені тим,
як Авеланж і Блаттер керували організацією.
І тому висунули Леннарта Юганссона
своїм кандидатом на пост президента ФІФА в 1998 році.
Я не лізу в чужі справи.
Я представив свою програму ще пів року тому.
Люди знають, за що я виступаю, ось і все.
Він був дуже популярний у ФІФА та, здається, мав підтримку в Європі,
яка все ще перебуває на вершині піраміди світового футболу.
Для Блаттера це складний виклик.
Що скажете про кандидатуру Зеппа Блаттера?
Він чудовий генеральний секретар.
Можемо глянути, чого Авеланж навчив Блаттера.
Гадаю, найважливіший його урок був про підрахунок голосів,
що в інших країн теж є багато голосів.
Коли ви шукаєте голоси, це смертельна справа.
Це велика слабкість у системі ФІФА,
яку так ніхто й не придумав, як вирішити.
Кожна країна має один голос.
Наприклад, КОНМЕБОЛ, Південноамериканська конфедерація,
до якої входять Бразилія та Аргентина,
дві найбільші футбольні країни,
які не раз вигравали Чемпіонат світу,
має лише 10 голосів на виборах президента ФІФА,
тоді як КОНКАКАФ
через усі карибські острови
має понад 30 голосів на цих виборах.
Отже, будь-який президент ФІФА повинен їх задовольняти.
А хто президент КОНКАКАФ усі ці роки?
Людина, на ім’я Джек Ворнер.
ВОРНЕР-ПАРК
ПОРТ-ОФ-СПЕЙН, ТРИНІДАД І ТОБАГО
На Карибах час ділиться на «після Джека» і «до Джека».
До Джека більшість карибських країн самі займалися своїми справами.
Двадцять п’ять країн, що входять до складу КОНКАКАФ і ФІФА.
Коли прийшов Джек, він об’єднав Кариби
та дав кожній карибській країні,
і такій маленькій, як Теркс і Кайкос, і такій великій, як Куба,
відчуття приналежності.
Він вважав, що Кариби мають приймати ЧС.
На його думку, усе, що отримує Європа, чи Африка, чи Азія,
мають отримувати й Кариби.
У руках цієї людини була зосереджена дуже велика влада
у футболі в Тринідаді й Тобаго. Нічого не відбувалося без нього.
Зараз у ФІФА
потрібно вміти укладати альянси, формувати союзи,
тільки так можна отримати бажане.
Джек Ворнер завжди мав спільника,
який часто був з ним поруч, на ім’я Чак Блейзер.
Коли я зайнявся цією історією,
я знайшов статті про Джека Ворнера,
але не про Чака Блейзера.
Якщо це альтернативний метод для деяких…
Він не грав у футбол. Він узагалі мало займався спортом.
Він нічого не знав про спорт.
Набагато більше його цікавило управління.
Він був пробивним. Продавцем.
Це був його найбільший талант.
Тренуючи футбольні команди своїх дітей у Нью-Рошелі,
він, певно, помітив: «Усі ці діти грають у футбол.
В Америці сильно росте інтерес до футболу».
І він побачив спосіб заробити. Завжди його шукав.
Він виріс від тренера футбольних команд своїх дітей
до футбольної федерації, яка дала йому місце в КОНКАКАФ.
Саме тоді він зв’язався із Джеком Ворнером.
Це Конфедерація країн Північної і Центральної Америки
та зони Карибського моря.
Кожна із цих трьох зон має свої особливості.
Чак допоміг Джеку збагнути, що Кариби були сплячим гігантом КОНКАКАФ
з точки зору «одна країна — один голос».
У конфедерації із 40 країн,
якщо 25 карибських країн об’єднаються,
то зможуть керувати конфедерацією.
Чак сказав:
«Нам потрібно придумати структуру, яка б нам підходила.
Ходімо заробимо грошенят».
І ось у 1990 році Джек Ворнер переміг на виборах президента КОНКАКАФ
і зробив Чака генеральним секретарем.
Думаю, він потрапив туди вже корумпованим,
але й також навчився методів ФІФА.
Його апетити сильно зросли.
Джек доручив Чаку укладати телевізійні контракти та заробляти іншим чином,
щоб конфедерація розбагатіла,
а з нею і ці двоє чоловіків.
Чак вважав, що завжди має бути в долі.
Вони, як і мафія, хотіли частку від кожної угоди.
Блейзер у це щиро вірив.
Минулого року мені також доручили провести два нові змагання…
Коли вони зібрали всі голоси Кариб, щоб виграти в КОНКАКАФ,
відразу отримали ще одну перевагу —
це був великий блок голосів,
які також годилися для виборів у ФІФА.
Кожен, хто хотів стати президентом ФІФА,
мав пройти через Кариби.
Мав пройти через Джека Ворнера, бо в нього був величезний блок голосів.
І не просто був,
вони були надзвичайно дисципліновані й вірні йому.
Блаттер абсолютно чітко розумів,
що Джек добре вмів вести перемовини щодо всіх справ, якими займався.
А Джек усвідомлював, що з ним зможе принести Карибам більше користі.
Тож вони стали «братами».
Джек Ворнер був такою людиною, чию думку можна було купити.
Така він людина.
Але європейці не могли цього зробити.
Тому він був утрачений із самого початку.
Мені дуже шкода, що Європі, УЄФА
здається, наче футболу за їхніми кордонами не існує
і що всі мають пристосовуватися до УЄФА, а не навпаки.
Це одна велика родина.
Мене це не влаштовує.
Він був одним із тих, хто просив гроші в обмін на голос за Леннарта Юганссона.
Прямо.
Він дбав лише про власні кишені.
Тож він підтримував Блаттера.
Незважаючи на це, ми сподівались отримати перемогу,
сподівалися, що нас підтримає вся Європа.
Два кандидати, швейцарець Йозеф Блаттер проти шведа Леннарта Юганссона.
Леннарт Юганссон хоче втілити свою європейську стратегію на світовій арені.
Це він стоїть за еволюцією європейських змагань.
Треба весь час прикривати свій тил,
тому що людям не можна довіряти.
Дуже мало тих, хто не готовий змінити свою думку.
ЗА ДВА МІСЯЦІ ДО ВИБОРІВ ПРЕЗИДЕНТА ФІФА
Інші новини футболу: до кампанії Блаттера долучився Мішель Платіні
сьогодні в Парижі. Він заявив про свою підтримку Блаттера
як наступного президента ФІФА.
По суті, Блаттер сказав собі: «Я не дуже популярний.
Хоча я швейцарець, я не дуже
або навіть зовсім не популярний серед європейських федерацій».
Блаттер усвідомлював, що його сприймали як доволі нудного футбольного політика,
і сказав собі: «Ось Мішель Платіні,
який завершив футбольну кар’єру
та, схоже, пішов у спортивну політику.
Він міг би бути неймовірним напарником».
Платіні дійсно революціонізував французький футбол.
Зробив революцію як на полі, так і поза ним.
У нього дійсно була така техніка, яка робила його унікальним гравцем.
І ось він побачив Блаттера й був дуже вражений його продуктивністю.
Тоді й виникла ідея союзу Платіні-Блаттер.
У списку найкращих гравців світу
Платіні був на одному з найвищих місць.
Він сказав: «Я коштую один мільйон».
Я сказав: «Добре, один мільйон». І ми потисли руки.
-Добре. -Добре.
Роль Платіні була дуже важливою в Європі,
бо для Блаттера ці вибори ще зовсім не були виграними.
Блаттер не був фаворитом.
Коли ми рахували голоси за кілька місяців до конгресу,
Блаттер ще сильно відставав.
В Азії був деякий розкол.
Чимало асоціацій підтримували Юганссона.
І ми думали, що зв’язки між Африкою і Європою такі міцні
що всі африканські держави віддадуть свої голоси за Леннарта.
Але сталося щось дивне.
Так, посміхайтеся.
У квітні мені подзвонив Блаттер і сказав:
«Еммануелю, я хочу порадитися з тобою, як мені здобути голоси в Африці».
Я сказав: «Ти знаєш, що в тебе жорсткий суперник.
Юганссон уже має стосунки з КАФ,
Конфедерацією африканського футболу.
Але, можливо, ми можемо зробити одну річ».
Я полетів у ПАР на зустріч з очільником Південноафриканської футбольної асоціації.
Я сказав: «Олі, потрібна твоя допомога». Я сказав: «Слухай.
Це унікальна можливість для Південної Африки як країни
та для тебе як президента провести Чемпіонат світу.
Якщо зробиш правильний вибір, ми дамо тобі гарантію».
Він сказав: «Якщо це правда,
я пообіцяю вам голос не лише Південної Африки,
а й 14 членів КОСАФА».
Я відповів: «Згода».
Я подзвонив Зеппу й сказав: «Слухай, ми домовилися».
Вирішальними є гроші. Прямо чи опосередковано.
Пообіцяти Чемпіонат світу — це також спосіб пообіцяти гроші.
Ще одним ключовим союзником Зеппа Блаттера був Мохамед бін Хаммам.
Він був катарським бізнесменом і, по суті, керівником його кампанії.
Очевидно, він дуже амбітний
і повністю впрігся за Блаттера на тих виборах 1998 року.
Він багата людина.
Дуже впливова, могутня.
Він завжди отримує те, чого хоче.
Бін Хаммам був дуже лояльним ділком.
Блаттер розумів значення бін Хаммама.
Він завжди дотримувався обіцянок.
Я працював з ним через свої стосунки,
дружбу з африканцями, з азіатами,
щоб отримати більше голосів.
Я служив йому так, як ніхто в житті йому не служив.
ПАРИЖ, ФРАНЦІЯ
Кілька людей говорили про вручення конвертів
у готелі ФІФА.
Багато африканських країн перейшли в інший табір прямо перед конгресом.
Ми можемо лише припускати, що були замішані гроші.
Багато розмов про величезні суми грошей,
які розносили готельними номерами в Парижі.
Так, були.
Були.
-І що ви зробите? Це… -То це чутки чи таки правда?
Таки правда.
ДЕНЬ ВИБОРІВ ПРЕЗИДЕНТА ФІФА 8 ЧЕРВНЯ 1998 РОКУ
Добрий ранок.
Добрий ранок. Як справи?
Вітаю, пане Блаттер.
Пані та панове, вітаю вас у Парижі на 51-му конгресі ФІФА.
Без додаткових затримок я передаю слово пану Авеланжу.
Зараз почнуться вибори.
У нас є два кандидати.
Генеральний секретар ФІФА, пан Зепп Блаттер,
і президент УЄФА, пан Леннарт Юганссон.
Дякую, пане президенте.
Нашій футбольній родині потрібен новий лідер.
Під час своєї кампанії по всьому світу,
зустрічаючись із делегатами на всіх континентах,
я не хотів обіцяти посади, контракти,
турніри, гроші чи будь-яку іншу допомогу.
Я не хотів обіцяти фінансову підтримку деяким асоціаціям,
які й так отримають цю підтримку по праву.
Замість давати обіцянки,
я розповідав про свою програму та її головні акценти.
Демократія, солідарність і прозорість.
На виступ у нас було 12 хвилин.
Юганссон, думаю, використав хвилин десять.
Він говорив.
Він був переконаний, що виберуть його.
Голосуючи за мене, ви голосуєте за чистий футбол і чисту ФІФА.
Голос за мене…
Я був не таким багатослівним
і почав так: «Ви знаєте мене…».
Я особисто виступаю за продовження всієї роботи з розвитку,
яку пан Авеланж і його адміністрація
виконували останні кілька років і в якій я відігравав не останню роль.
А потім я сказав: «Якщо виберете мене,
я привезу Чемпіонат світу в Африку».
Ото й усе, кінець.
Дякую всім.
Після цього почалася процедура виборів.
Алжир.
Аргентина.
Багамські острови.
Бахрейн…
Пані та панове, ось результати першого туру голосування.
Один кандидат повинен набрати дві третини всіх голосів,
тобто 128 голосів.
Пан Йозеф Блаттер —
111 голосів.
Пан Леннарт Юганссон —
80 голосів.
Отже, мусимо переходити до другого туру голосування.
Шановні друзі, вибачте, але це 111 проти 80.
Гру завершено. Думаю, усім можна йти на обід.
Дуже вам дякую.
Ми відразу зрозуміли, що справу програно.
Африка раптом від нас відвернулася,
як і деякі європейці…
які передумали й не підтримали власного президента.
Він почувався зрадженим,
а я вважав, що немає сенсу
вступати в боротьбу там, де ти наперед знаєш,
що програєш.
Мене вразив той факт, що люди, з якими я спілкувався,
обіцяли мені проголосувати за мене, та, вочевидь, багато хто цього не зробив.
На мою думку, за цим стоїть Блаттер.
Я був найщасливішою людиною в залі.
Я встав і вигукнув:
«Перемога! Це звільнення для нас».
У нього є ненаситна жага бути в центрі уваги.
І це могло… зрештою призвести до його невдачі, але не призвело.
Прошу ще раз поаплодувати Леннарту Юганссону.
Якби президентом ФІФА вибрали Юганссона,
скандалів, про які нам зараз відомо, не було б.
Пізніше була реакція УЄФА…
Я її пам’ятаю.
Цих слів я не забуду.
«Це тільки одна перемога.
Вам більше ніколи не стати президентом. Нізащо».
Усе почалося з Блаттера й Авеланжа.
І вибори 1998 року стали основою
для всього того, що відбувалося потім.
Безлад у ФІФА продовжується,
Мохамед бін Хаммам звинувачує Зеппа Блаттера в диктаторській поведінці.
Де моя охорона?
Те, що я когось підкупив, щось комусь заплатив,
цілковита брехня.
Що у вас є на Блаттера?
-Без коментарів? -Чому без коментарів?
Прошу, припиніть говорити, що ФІФА корумпована. ФІФА не корумпована.
Я почуваюся розчарованим, роздратованим і втомленим.
З мене годі.
А ваші стосунки із Джеком Ворнером?
Ясно, що вони розірвані.
Як я вже казав, ФІФА відчує наближення цунамі.
Повірте. Ви ще такого не бачили.
Переклад субтитрів: Галина Шрам