‎UN SERIAL DOCUMENTAR NETFLIX
‎E miercuri, 27 mai, fix șase și jumătate.
‎Vom prezenta imediat ‎cele mai recente știri sportive.
‎ZÜRICH, ELVEȚIA ‎27 MAI 2015
‎Urmărim o știre ‎cu implicații pe plan mondial.
‎FIFA, organizația de miliarde de dolari ‎care gestionează fotbalul, e sub asediu.
‎O bombă. Cutremur ‎la Federația Internațională de Fotbal.
‎În mai 2015 a început decăderea FIFA.
‎În ultima oră, câțiva oficiali ‎ai forului mondial al fotbalului,
‎FIFA, au fost arestați, ‎fiind suspectați de corupție.
‎S-a aflat că au fost arestați
‎chiar la sediul central din Zürich.
‎Membri seniori ai Comitetului Executiv ‎al FIFA și alți oficiali.
‎Am primit aceste informații de câteva ore.
‎Ce știi despre arestări?
‎E o anchetă a FBI-ului.
‎Au făcut razie la unul dintre hotelurile ‎FIFA, Baur au Lac.
‎Acești indivizi erau
‎nu numai la conducerea ‎celui mai important sport de pe planetă,
‎dar și la conducerea ‎celei mai mari afaceri.
‎Unul dintre ei e băgat în această mașină.
‎Eram anunțați din minut în minut ‎că a mai fost arestată o persoană.
‎Ne-am străduit mult timp ‎să încercăm să controlăm totul,
‎ca acțiunea să fie sincronizată.
‎Veneam cu mașina la FIFA
‎și m-a sunat cineva:
‎„Trebuie să ne întâlnim ‎fiindcă avem o problemă.”
‎POLIȚIA
‎A fost o zi dificilă. Cea mai nefericită.
‎Fuseseră arestați oameni ‎pe care-i cunoșteam bine.
‎Dar nu am știut amploarea ‎până nu am văzut acuzațiile,
‎care au fost date publicității ulterior.
‎NEW YORK, SUA
‎Nu mult după aceea,
‎Departamentul de Justiție ‎a anunțat punerea sub acuzare
‎a mai multor persoane,
‎inclusiv unii membri-cheie ‎ai Comitetului Executiv.
‎CORUPȚIE
‎Oamenii care decideau
‎ce țară va găzdui Cupa Mondială, ‎care conduc organizația.
‎Vom anunța public acuzațiile ‎și arestarea indivizilor
‎ca parte dintr-o anchetă îndelungată ‎în corupția și mita
‎din fotbalul profesionist.
‎Când citești acuzațiile, te blochezi.
‎Nu acuzi doar persoanele astea.
‎Ci spui că FIFA e vinovată pentru asta.
‎Cele 47 de capete de acuzare ‎împotriva acestor persoane
‎includ șantaj, ‎fraudă prin mijloace electronice
‎și conspirație pentru spălarea de bani, ‎timp de două decenii.
‎Loretta Lynch și Jim Comey vorbesc ‎despre FIFA
‎ca și cum ar descrie o organizație mafiotă
‎sau un cartel mexican.
‎Dacă Departamentul de Justiție ‎declară FIFA o organizație infracțională,
‎totul s-a terminat pe loc.
‎Organizația se va desființa.
‎Nimeni nu e mai presus de lege.
‎S-au dus la New York ca să atragă atenția ‎fotbalului internațional.
‎„Nu v-ați făcut ordine în ogradă. ‎Venim să vă facem noi.”
‎E Cupa Mondială a fraudei.
‎FIFA primește azi cartonașul roșu.
‎Brusc, vălul corporatist a căzut
‎și s-a putut observa câtă corupție,
‎aviditate de bani, ‎interese personale, lăcomie,
‎politicianism și înșelătorie exista
‎în spatele a ceea ce se numea ‎„familia FIFA”.
‎Dle Blatter!
‎Veți demisiona, dle Blatter?
‎Sepp Blatter era capul familiei.
‎Era Nașul fotbalului.
‎I se părea că e de neatins.
‎În majoritatea organelor de conducere, ‎dacă sunt acuzați doi vicepreședinți
‎și membri ai comitetului executiv,
‎președintele ar demisiona ‎sau ar fi forțat s-o facă.
‎De ce să demisionez?
‎Asta ar însemna că spun
‎că-s responsabil pentru ce s-a întâmplat.
‎La FIFA, ‎corupția a fost endemică decenii bune,
‎până în toamna anului 2015.
‎Aveau responsabilități mari ‎la toate nivelurile,
‎de la construcția de stadioane ‎pentru copii în țările sărace,
‎până la organizarea Cupei Mondiale.
‎Se presupunea că respectă regulile ‎care protejează corectitudinea fotbalului
‎și integritatea acestuia.
‎În schimb, au corupt fotbalul mondial
‎în scop propriu și pentru a se îmbogăți.
‎Dar nu e adevărat. E ceva fabricat.
‎Instituția nu e coruptă. ‎Nu există corupție în fotbal.
‎CARTONAȘ ROȘU PENTRU FIFA
‎El n-a făcut nimic ‎să prevină acest dezastru în desfășurare.
‎Am conștiința curată.
‎Nu pot fi considerat responsabil ‎pentru asta.
‎FIFA a devenit ceva toxic.
‎FIFA a devenit ‎o organizație infracțională.
‎Am făcut o treabă bună la FIFA.
‎Hai FIFA!
‎Nu înțelesesem câtă putere au.
‎Nu înțelesesem ‎că aveau la mână guverne și bănci.
‎Am crezut că ei sunt ‎doar cei care fac regulile.
‎Ca membru al FIFA,
‎e ca și cum ai sta într-o grădină secretă ‎de unde nu vrei să pleci.
‎E o regulă nescrisă ‎că poți să faci absolut ce vrei.
‎Ești stăpân într-un univers sportiv
‎și, adesea, ești mai puternic ‎decât unii politicieni,
‎fiindcă ei vin și pleacă, ‎dar tu-ți păstrezi postul ani la rând.
‎Privitor la arestările făcute,
‎e altă încercare evidentă a SUA
‎de a-și extinde jurisdicția în alte țări.
‎Qatar!
‎Toți am fost uimiți.
‎Reacția mea a fost ‎că și-au cumpărat intrarea.
‎Noi eram atacați. FIFA era atacată.
‎Atacuri fără precedent ‎din toate direcțiile.
‎Numele meu va fi ‎mereu asociat cu corupția.
‎Acesta este povestea FIFA,
‎care e parțial istoria fotbalului în sine
‎și istoria apariției corupției
‎în diferite locuri de pe glob.
‎Încă este de departe
‎cel mai mare scandal de corupție ‎pe care l-am avut în sport.
‎ASCENSIUNEA LUI SEPP BLATTER
‎FIFA are imensul privilegiu ‎de a gestiona cel mai important sport,
‎de care oamenii se îndrăgostesc ‎când sunt mici
‎și pe care-l iubesc pe veci.
‎Dar au o poziție importantă,
‎cu datoria de a apăra valorile sportului.
‎E mult mai plăcut
‎să nu știi toate mașinațiunile ‎din interiorul fotbalului,
‎să iubești jocul ‎și să-ți susții echipa națională
‎din inocență și dragoste.
‎VINE ACASĂ
‎Dar, în același timp,
‎majoritatea microbiștilor își dau seama ‎când ceva e putred.
‎RUSIA
‎Microbistul vrea să vadă fotbal.
‎Vrea să fie la Cupa Mondială.
‎Vrea să-și vadă idolii jucând, ‎pe cei ca Ronaldo și Messi.
‎Nu-i pasă de luptele interne de la FIFA.
‎Știe că e corupție la FIFA ‎și e sătul de asta.
‎Întrebarea e permisă.
‎De ce i-ar păsa microbistului ‎de corupția din sport?
‎Trebuie să ne pese ‎pentru că sportul dă impresia lumii
‎că are loc ceva drăguț, cinstit, ‎ceva distractiv și curat.
‎Nu e așa, dar iluzia se menține.
‎Dacă nu combatem corupția din sport, ‎n-ar trebui s-o combatem deloc.
‎Pentru a înțelege cum apare ‎corupția în fotbal
‎în diferite locuri de pe glob,
‎e esențial să revenim ‎la momentul apariției FIFA.
‎FIFA a fost creată în 1904 ‎de șapte federații naționale europene,
‎toate federații de amatori. ‎Banii nu intrau în ecuație.
‎Exista un anume idealism acolo, ‎jucau unul contra celuilalt.
‎Voiau ca fotbalul ‎să fie o forță a binelui.
‎CUPA MONDIALĂ FIFA ‎PENTRU BĂRBAȚI DIN 1950
‎Decenii întregi, fotbalul s-a răspândit ‎fenomenal în lume,
‎în ciuda dimensiunii reduse ‎pe care FIFA a avut-o mult timp.
‎CUPA MONDIALĂ FIFA ‎PENTRU BĂRBAȚI DIN 1966
‎Mulți ani a avut sediul într-o clădire ‎de birouri din centrul Zürich-ului,
‎nici măcar n-avea sediu central.
‎A fost o organizație de amatori
‎CUPA MONDIALĂ FIFA ‎PENTRU BĂRBAȚI DIN 1970
‎până în 1974.
‎În acel moment, președintele FIFA
‎era un administrator însemnat ‎din fotbalul englez
‎numit Stanley Rous,
‎PREȘEDINTE FIFA DIN 1961
‎împotriva căruia s-a ridicat ‎un brazilian, João Havelange.
‎Aș vrea să spun ‎că am un respect deosebit pentru Stanley.
‎Și că acum, în timpul campaniei,
‎nu devenim inamici. ‎Devenim adversari temporari.
‎João Havelange era ‎cel mai faimos brazilian din lume.
‎João Havelange fusese olimpic la înot.
‎João Havelange a fost președintele ‎Confederației Sportive din Brazilia.
‎Era foarte interesat de sport.
‎A înțeles că avea cunoștințe despre sport
‎care se puteau transforma ‎în putere politică.
‎Era informat ‎despre situația politică de la FIFA.
‎A văzut că erau șanse.
‎Ar fi un lucru rău pentru fotbal ‎dacă Brazilia ar primi această poziție?
‎Nu știu. Ar trebui să fiu puțin temător.
‎De ce temător?
‎Având în vedere ‎evenimentele din ultima vreme…
‎Atitudinea lor față de fotbal ‎și sport e total diferită de a noastră.
‎Stanley Rous a făcut niște greșeli mari
‎și n-a evaluat bine scena internațională.
‎Mai ales faptul că a avut ‎o atitudine tolerantă
‎pentru apartheidul din Africa de Sud
‎și pentru apartenența lor la FIFA.
‎DOAR PENTRU ALBI
‎Nu e prea iubit în Africa.
‎Stanley Rous e considerat ‎un om al Imperiului britanic,
‎care blochează evoluția țărilor africane
‎care luptă pentru independență.
‎Havelange a spus:
‎„Cât timp există apartheid,
‎dacă sunt ales, ‎Africa de Sud va fi interzisă de FIFA.”
‎Havelange a avut ‎o campanie electorală abilă,
‎iar aici intervine politica, ‎și intervine cu mare efect.
‎Federațiile de fotbal ale țărilor au ‎fiecare un vot la alegerea președintelui.
‎Deci votează țările din toată lumea,
‎și cele din Africa,
‎iar João Havelange a înțeles ‎că, dacă vrea să câștige alegerile,
‎nu ar strica să le promită
‎că le va oferi resurse,
‎chiar și bani ‎pentru dezvoltarea jocului în țările lor.
‎Evident, există și suspiciunea
‎că a trimis bani, faimoasele pachete,
‎plicurile maro,
‎delegaților de la hotelul din Frankfurt,
‎în zilele dinaintea congresului.
‎Evident că așa a fost. Sigur a fost așa.
‎CONGRESUL FIFA ‎11 IUNIE 1974
‎Domnilor delegați, ‎dl Havelange a primit 68 de voturi,
‎Sir Stanley Rous a primit 52.
‎Noul președinte al FIFA este dl Havelange.
‎Alegerea lui João Havelange ‎a fost un moment de cumpănă pentru FIFA.
‎Industriașul brazilian
‎l-a înlocuit pe arbitrul FIFA, ‎personajul demodat din FA.
‎A fost șocant și neașteptat.
‎Sosirea lui Havelange la FIFA ‎simboliza sosirea capitalismului la FIFA,
‎identitatea federației s-a schimbat,
‎de la un club de prieteni,
‎europeni care erau pasionați de joc,
‎s-a transformat într-o afacere.
‎După ce am fost ales președinte al FIFA,
‎m-am gândit la două proiecte ‎deosebit de ambițioase.
‎De acestea vor beneficia ‎mai ales tinerii și țările lumii a treia.
‎Havelange a făcut aceste promisiuni,
‎mai ales să susțină dezvoltarea în Africa.
‎Dar problema era că FIFA nu prea avea bani
‎ca să realizeze programele.
‎Atunci i s-a alăturat Sepp Blatter.
‎FIFA m-a contactat în octombrie 1974 ‎și mi-a spus:
‎„Havelange caută pe cineva ‎care să dezvolte jocul.”
‎Când am auzit că e vorba de FIFA, ‎imediat am acceptat.
‎L-am cunoscut pe Havelange.
‎Un bărbat solid și înalt.
‎E ușor să fii înalt față de mine.
‎Sunt la fel de înalt ca Messi, ‎am 170, 169 cm.
‎Mulți mă depășesc la înălțime.
‎M-a privit și a spus:
‎„Vrei să lucrezi cu mine?”
‎Am răspuns: „Da, dle președinte.”
‎Strângere de mână.
‎Mi-a spus: „Te angajez.”
‎Așa am obținut ce voiam în viață,
‎să lucrez în domeniul fotbalului, ‎pentru fotbal.
‎Dar nu puteam să dezvolt jocul ‎de unul singur.
‎Aveam nevoie de ajutor.
‎FIFA nu avea bani.
‎Am făcut următoarele,
‎am abordat Coca-Cola
‎și le-am făcut o prezentare.
‎Acolo se afla un bărbat care m-a întrebat:
‎„Am ascultat ce ai spus,
‎dar câte sticle de Coca-Cola ‎crezi că o să vindem?”
‎Am răspuns: ‎„Nu se pune problema să vindem Coca-Cola,
‎chestiunea e ca două organizații mari
‎să colaboreze pentru binele tineretului.”
‎În 1976 am organizat o conferință de presă
‎ca să anunțăm ‎susținerea oferită de Coca-Cola
‎pentru programul FIFA de dezvoltare ‎și pentru competițiile de tineret.
‎A fost primul care a introdus
‎sponsorizarea modernă ‎în programele de dezvoltare.
‎Era ceva nou. Era ceva revoluționar.
‎Coca-Cola a susținut ‎Programul FIFA Coca-Cola,
‎așa se numea.
‎Așa a apărut versiunea modernă a FIFA.
‎După ce ni s-a alăturat Coca-Cola,
‎alții le-au urmat exemplul.
‎Adidas a spus: „Vă dăm noi echipamentul.”
‎Apoi am încheiat contractul cu KLM.
‎Asta s-a întâmplat în primii patru ani ‎sub Havelange.
‎Încheiau în premieră ‎contracte de sponsorizare uriașe.
‎După aceea, mai multe mărci
‎s-au asociat cu fotbalul ‎ca să sponsorizeze Cupa Mondială din '78.
‎COKE ADUCE VIAȚA
‎FIFA a făcut o avere.
‎Fotbalul a devenit un produs.
‎Apoi, automat, e evident. ‎Te intersectezi cu politica.
‎BINE AȚI VENIT LA ARGENTINA '78
‎CUPA MONDIALĂ FIFA 1978
‎Sunt sigur că Argentina va organiza ‎o Cupă Mondială excelentă.
‎E o țară bogată economic.
‎Financiar vorbind, ‎are condițiile potrivite
‎pentru o Cupă Mondială perfectă.
‎Cupa Mondială din '78 a fost ‎un moment remarcabil
‎în istoria sportului și a politicii,
‎fiindcă a fost o ocazie pentru FIFA
‎să-și ia realmente avântul financiar,
‎dar a fost și o ocazie ‎ca ei să stea alături
‎de cei mai abjecți politicieni imaginabil.
‎În 1976, în Argentina a avut loc ‎o lovitură de stat militară
‎dată de un grup fascist ‎și violent de militari.
‎Aceștia au comis atrocități și răpiri.
‎Generalul Videla, acest om sumbru, ‎conducea Argentina la acel moment.
‎Junta militară aduna dizidenții,
‎îi urca în avioane și elicoptere
‎și îi arunca în Rio de la Plata.
‎Ei înăbușeau opoziția,
‎acesta a fost un moment oribil ‎în istoria modernă a lumii.
‎Dictatura a fost dezastruoasă pentru țară.
‎Ne-a adus durere.
‎Cupa Mondială n-a fost suspendată, ‎în ciuda problemelor economice ale țării.
‎Vorbele președintelui au fost pentru noi ‎o simplă asigurare.
‎De aceea plecăm de aici ‎foarte satisfăcuți și fericiți.
‎Există o expresie modernă ‎pentru regimurile crude și nedrepte
‎care se laudă
‎și-și îmbunătățesc imaginea ‎prin asocierea cu fotbalul,
‎iar acesta e „disculpare prin sport”.
‎Îți cosmetizezi imaginea ‎prin asocierea cu sportul.
‎Cel mai faimos exemplu nu e Argentina.
‎E Olimpiada lui Hitler din 1936, ‎de la Berlin.
‎Cupa Mondială din Argentina ‎e o copie fidelă a evenimentelor din 1936.
‎Facem apel la fotbaliști, la spectatori
‎și la presa mondială ‎să boicoteze evenimentul.
‎A existat o campanie mare care îndemna ‎la boicot, dar nicio țară n-a făcut asta.
‎Argentina!
‎Argentina a ajuns în finală ‎cu o echipă de excepție.
‎Mario Kempes era una dintre vedete, ‎juca cu jambierele lăsate
‎și cu părul lui lung în vânt.
‎A trecut de trei apărători, ‎apoi mingea a ricoșat din portar.
‎A fost senzațional.
‎Argentina a câștigat Cupa Mondială.
‎Erau primele momente fericite ‎de care-mi aduc aminte în comunitate.
‎Am trecut de la euforie la tristețe
‎când, la căderea dictaturii, am aflat
‎tot ce s-a întâmplat în acei ani
‎și cum am fost manipulați.
‎Am lăsat-o acolo.
‎Am lăsat-o ‎fiindcă e vorba de sport, nu de politică.
‎Organizarea a fost bună,
‎disciplina a fost absolută ‎și a fost o Cupă Mondială minunată.
‎Chiar Havelange spunea că nu trebuie ‎amestecată politica cu sportul.
‎FIFA e o entitate apolitică ‎și nepărtinitoare.
‎João Havelange a organizat ‎finala Cupei Mondiale
‎pe Stadium Monumental de Núñez,
‎la doar 500 de metri de la carcera ‎Academiei de Marină din Argentina,
‎unde opozanții dictaturii ‎au fost torturați și uciși.
‎„Eu nu fac politică.”
‎Înțelegeți?
‎Dar a făcut cea mai îngrozitoare politică.
‎Cea care apără dictatorii.
‎Disculparea prin sport ‎e acum o problemă importantă.
‎Dacă privim în urmă, ‎la Cupa Mondială din 1978,
‎la Olimpiada din 1936,
‎chiar și acum,
‎cred că problema devine ‎tot mai îngrijorătoare.
‎Sportul se lasă cumpărat
‎de regimuri ce-ncalcă drepturile omului,
‎în loc să-și folosească puterea ‎pentru a lua atitudine împotriva lor.
‎Am putea spune
‎că Argentina a scris manualul ‎despre cum să faci asta.
‎ZÜRICH, ELVEȚIA
‎În această poveste ‎a istoriei apariției corupției la FIFA,
‎există momentele apariției păcatului,
‎momente în care oamenii ‎au comis acte de corupție ajunse endemice,
‎și se pare că acest moment, ‎Campionatul Mondial din Argentina,
‎e unul dintre acele momente.
‎Unii oameni consideră că Havelange a făcut
‎multe lucruri bune pentru fotbal ‎și pentru FIFA, dar e discutabil,
‎însă el a fost corupt de Horst Dassler,
‎proprietarul german al Adidas.
‎Fabricăm 15.000 de pantofi, ‎asta e operațiunea noastră principală,
‎și, printre altele, 500 de mingi pe zi.
‎Adidas a avut o relație strânsă cu FIFA,
‎iar Horst Dassler a fost ‎remarcabil de puternic și influent
‎cu multe decenii înainte.
‎CUPA MONDIALĂ DIN 1974 ‎ADIDAS
‎Multitudinea de produse Adidas prezente ‎la televizor la Cupa Mondială
‎ne demonstra câtă influență ‎are Adidas în culise.
‎Se spune că Adidas crease ‎pachetul de marketing de ansamblu
‎pentru Cupa Mondială din 1982 din Spania.
‎Horst Dassler a introdus în contract ‎o recompensă pentru Havelange
‎pentru a se asigura ‎că va primi drepturile,
‎ceea ce reprezenta o mită ascunsă.
‎Iar João Havelange, președintele FIFA,
‎a acceptat banii ‎pentru acele drepturi de marketing.
‎Dassler s-a gândit la alte căi ‎prin care să-l mituiască pe Havelange
‎ca să-și însușească nelimitat drepturile,
‎fiindcă știa că valoarea fotbalului ‎urma să explodeze.
‎Odată cu dezvoltarea televiziunii,
‎drepturile de a vedea acțiunea ‎de pe teren au devenit foarte valoroase.
‎Așa că Horst Dassler s-a avântat ‎în marketingul sportiv pur.
‎El voia să cumpere drepturile ‎de difuzare pentru Cupa Mondială
‎și să le vândă televiziunilor.
‎Havelange nu era neapărat interesat
‎de valoarea corectă de piață.
‎El era interesat, ‎și aici situația ia o întorsătură nefastă,
‎de cât putea să-i dea Dassler pe sub mână ‎în schimbul drepturilor.
‎Așa că Dassler a creat o companie, ‎ISL, International Sport and Leisure.
‎Iar compania a început să acumuleze ‎aproape orice drept asociat cu FIFA.
‎În acel moment, modelul era simplu ‎și foarte profitabil pentru ISL.
‎Cumpăram direct drepturile.
‎Am mers și am oferit FIFA ‎o anumită sumă de bani
‎în schimbul drepturilor de marketing.
‎Apoi puteam să facem ce voiam cu ele,
‎evident, puteam să le vindem.
‎Cât timp aduceam bani la FIFA, ‎ei erau fericiți
‎fiindcă nici ei nu înțelegeau ‎ceea ce făceam noi,
‎dar le plăcea că tot încasau bani.
‎E evident și-au folosit puterea ‎în scop propriu.
‎Creierul din spatele operațiunii ‎era Horst Dassler.
‎Monopolul acordat firmei ISL ‎ne-a dus pe o cale întunecată.
‎Havelange avea încredere oarbă în Blatter,
‎iar acesta se comporta astfel încât ‎să-i dea încredere lui Havelange.
‎Făcea totul pentru președinte.
‎Am fost martor la toate astea.
‎În acea perioadă, ‎țin minte că erau 11 membri în FIFA,
‎iar eu eram al 12-lea.
‎La acea vreme, numărul 12
‎nu juca.
‎Era introdus pe teren în prima repriză ‎doar dacă se accidenta cineva.
‎Nu juca niciodată.
‎Mi-am spus: „Nu sunt fraier
‎să fiu al 12-lea jucător toată viața.”
‎Blatter era un tip de marketing ‎foarte ambițios.
‎A învățat să-și negocieze ‎avansarea în structurile de conducere.
‎A reușit să facă asta
‎fiind ajutorul de nădejde ‎al lui Havelange.
‎A devenit secretar general în 1981.
‎SECRETAR GENERAL
‎PREȘEDINTE
‎Era al doilea om după Havelange.
‎COMITETUL EXECUTIV
‎Alo!
‎Havelange stătea mereu în Brazilia, ‎uneori venea la șase săptămâni, două luni,
‎ca să vadă dacă sediul mai e acolo.
‎Așa că Blatter putea să facă tot ce voia.
‎Era persoana cea mai orientată. ‎Era păianjenul din mijlocul pânzei.
‎Și Havelange era fericit cu situația asta.
‎Putea primi banii negri. ‎Putea fi președinte. Putea avea gloria.
‎CUPA MONDIALĂ DIN 1982
‎Oamenii au înțeles în sfârșit
‎că individul acesta e puternic ‎și că FIFA e ceva diferit
‎la Cupa Mondială din Spania, ‎fără îndoială.
‎A avut loc un salt calitativ ‎de la întunericul din Argentina
‎la turneul însorit din 1982 din Spania, ‎chiar și din punct de vedere al vremii.
‎A avut loc în Spania,
‎care se eliberase după patru decenii ‎de dictatură. A lui Franco.
‎Deci era o situație complet diferită.
‎Umbrele au devenit lumini.
‎Iar cel care strălucea era Havelange. ‎Și el, nu?
‎Există o scenă faimoasă
‎în care regele Juan Carlos ‎sosește împreună cu Havelange.
‎Impresia a fost că Havelange ‎era de fapt regele,
‎datorită diferenței de ținută ‎dintre el și Juan Carlos.
‎Părea că acolo regele e Havelange.
‎João Havelange a devenit ‎un personaj foarte puternic la FIFA.
‎Nu cred că i-a contestat cineva ‎poziția de președinte
‎și FIFA a început gradual ‎să încaseze bani mulți.
‎De când a devenit președintele FIFA,
‎Havelange a creat un imperiu fotbalistic ‎de milioane de dolari.
‎Imperiu în care luxul e ceva obișnuit.
‎Începuse să fie normal
‎ca acești oameni ‎să se comporte ca niște baroni.
‎Luna trecută a zburat peste Atlantic, ‎la Zürich și înapoi doar ca să salute.
‎Viețile lor luxoase deveniseră faimoase.
‎Cele mai bune mașini, ‎cele mai bune hoteluri.
‎Banii aproape că nu contau.
‎Havelange era un fel de împărat al FIFA.
‎Aproape toți banii FIFA ‎proveneau de la ISL,
‎compania de marketing înființată ‎de Horst Dassler,
‎șeful de la Adidas.
‎ISL controlează drepturile de marketing, ‎publicitatea din stadioane
‎și toate aspectele comerciale.
‎Până acum, relația sa cu FIFA ‎a fost una de succes.
‎În toată acea perioadă,
‎ISL îl mituia pe Havelange, ‎președintele FIFA,
‎pentru drepturile de marketing ‎ale Cupei Mondiale.
‎Echipa începuse să vorbească ‎despre ISL. „De ce mereu ISL?”
‎Am primit multe întrebări ‎de la mass-media,
‎la care urma să răspund ‎mai mult sau mai puțin corect. Înțelegeți?
‎Apoi am început să aflăm ‎că era ceva putred.
‎Da, dar n-am spus nimic.
‎Blatter știa ‎că ISL îl mituia pe Havelange,
‎fiindcă un milion și jumătate ‎ajunsese la FIFA din greșeală,
‎iar Blatter văzuse asta.
‎Anglia, Asociația de Fotbal…
‎Pentru Blatter a fost un mic triumf,
‎fiindcă acum el putea dovedi ‎că Havelange primea mită.
‎Era dovada că Havelange era corupt, da?
‎A fost cireașa de pe tort, da?
‎Grozav pentru Blatter.
‎Ulterior, a început ‎să-și arate pe față ambițiile.
‎CUPA MONDIALĂ FIFA 1994
‎După câțiva ani, ‎am simțit că devenea nerăbdător.
‎N-avea răbdare să aștepte ‎plecarea de bunăvoie a lui Havelange.
‎Voia să devină președinte. ‎Restul nu mai conta.
‎Blatter știa că Havelange e corupt
‎și, în final, ‎s-a folosit de aceste secrete.
‎S-a înțeles cu Havelange
‎ca acesta să accepte ‎să mai stea patru ani,
‎apoi să plece fără scandal ‎și să-l susțină.
‎Havelange urma să plece ‎cu un anume respect
‎și el își îndeplinea visul ‎de a fi președintele FIFA.
‎Era un pact malefic.
‎Misiunea mea de președinte al FIFA ‎se va încheia
‎odată cu terminarea Cupei Mondiale ‎din 1998, din Franța.
‎Cred că a fost o mare dezamăgire personală ‎pentru Havelange.
‎Sunt trist că se retrage
‎fiindcă nu-mi pot imagina ‎că FIFA nu va fi condusă de el.
‎După 21 de ani, ‎noi doi avem o relație de prietenie,
‎iar mai întâi va trebui ‎să mă obișnuiesc cu această idee.
‎N-a fost suficient de onest ‎să-l susțină pe președintele FIFA,
‎binefăcătorul lui.
‎Povestea lui Blatter e una de trădare.
‎M-am săturat să vorbesc despre el.
‎A ratat!
‎Brazilia câștigă Cupa Mondială!
‎Baggio rămâne împietrit,
‎abia s-a mișcat.
‎Italia a pierdut. ‎Brazilienii sunt în extaz.
‎Totul a început cu…
‎La începutul anilor '90, ‎membrii europeni ai Comitetului Executiv
‎nu erau mulțumiți cu modul
‎în care Havelange și Blatter ‎conduceau federația.
‎Și l-au nominalizat pe Lennart Johansson
‎drept candidat ‎la președinția FIFA în 1998.
‎Eu îmi văd de treabă.
‎Mi-am prezentat programul ‎acum o jumătate de an.
‎Oamenii știu care-mi sunt opiniile ‎și asta e.
‎Era apreciat la FIFA, ‎părea că are susținerea europenilor,
‎care încă domină ‎conducerea fotbalului mondial.
‎Blatter era în dificultate.
‎Cum vedeți candidatura dlui Sepp Blatter?
‎E un secretar general foarte bun.
‎Putem vedea ce a învățat Blatter ‎de la Havelange.
‎Cred că cel mai important ‎este cum să analizezi voturile
‎și, de fapt, ‎că și voturile altor țări contează.
‎Odată ce începi să vânezi voturi, ‎atunci afacerea devine letală.
‎Aceasta e marea slăbiciune ‎din sistemul FIFA,
‎una care încă n-a fost rezolvată.
‎Fiecare țară are un vot.
‎De exemplu, CONMEBOL, ‎confederația sud-americană,
‎care include Brazilia și Argentina,
‎două dintre cele mai importante ‎țări din fotbal,
‎care au câștigat multiple cupe mondiale,
‎are doar zece voturi ‎pentru președinția FIFA,
‎dar CONCACAF,
‎unde sunt multe țări din Caraibe,
‎are peste 30 de voturi pentru președinție.
‎De aceea, președintele FIFA ‎trebuie să le facă pe plac.
‎Și cine a fost președintele CONCACAF ‎în toți acești ani?
‎Un tip numit Jack Warner.
‎PORT OF SPAIN, TRINIDAD ȘI TOBAGO
‎În Caraibe, ‎există era post-Jack și ante-Jack.
‎Înainte de Jack, majoritatea țărilor ‎din Caraibe își vedeau de treabă.
‎Erau 25 de țări ‎care răspundeau în fața CONCACAF și FIFA.
‎Când a venit Jack, a unit țările de aici
‎și a dat fiecărei națiuni din Caraibe,
‎fie că era mică, precum Turks și Caicos, ‎sau mare, precum Cuba,
‎un sentiment de apartenență.
‎Credea că aici ar trebui ‎organizată Cupa Mondială.
‎Credea că tot ce primește ‎Europa, Africa sau Asia
‎ar trebui să primim și noi.
‎Și era o persoană cu mână de fier
‎în fotbalul din Trinidad și Tobago. ‎Nu se întâmpla nimic fără el.
‎Acum, la FIFA,
‎trebuie să construiești alianțe
‎și astfel poți obține ceea ce-ți dorești.
‎Jack Warner a avut un partener, ‎un tip care era mereu cu el, Chuck Blazer.
‎Când am început să cercetez,
‎existau articole despre Jack Warner, ‎dar nu și despre Chuck Blazer.
‎Dacă asta e o metodă alternativă la…
‎Nu e cineva care a jucat fotbal. ‎Nu făcea prea mult sport.
‎Nu știa nimic despre sport.
‎Era interesat mai mult de administrație.
‎Era un șmecher. Un vânzător.
‎Acesta era talentul lui principal.
‎A antrenat echipele de fotbal ‎ale copiilor, din New Rochelle,
‎și cred că a înțeles. ‎„Mulți copii joacă fotbal.
‎Interesul pentru fotbal ‎a explodat în America.”
‎A simțit că e o ocazie să facă bani. ‎Mereu căuta asta.
‎De la antrenor de echipă de copii a ajuns
‎la federația de fotbal, ‎ceea ce i-a asigurat un loc în CONCACAF.
‎Așa s-a întâlnit cu Jack Warner.
‎Numele e Confederația de fotbal pentru ‎America de Nord, Centrală și Caraibe.
‎Dar aceste zone au fiecare ‎particularitatea lor.
‎Prin Chuck, Jack a înțeles
‎că țările din Caraibe ‎vor fi asul din mâneca CONCACAF,
‎în sensul de o țară, un vot.
‎Într-o confederație de 40 de țări,
‎dacă 25 dintre acelea ‎sunt din Caraibe și sunt organizate,
‎ele vor decide direcția confederației.
‎Chuck a spus:
‎„Trebuie să ne gândim ‎la o structură care ne convine.
‎Hai să facem bani.”
‎Așadar, în 1990,
‎Jack Warner a câștigat alegerile ‎din CONCACAF
‎și l-a desemnat secretar general pe Chuck.
‎Cred că era corupt de când a ajuns acolo,
‎dar a învățat ‎și cum se procedează la FIFA.
‎Apetitul lui doar a crescut.
‎Jack se baza pe Chuck ca să obțină ‎contractele de televiziune și banii
‎care aduceau bunăstare confederației
‎și averi pentru cei doi.
‎Chuck voia o parte din toate.
‎Ca în mafie, ‎vor o parte din fiecare combinație,
‎iar Blazer asta credea.
‎Anul trecut am primit sarcina ‎de a gestiona două noi competiții…
‎După ce au unit voturile ‎din Caraibe ca să câștige CONCACAF,
‎s-a observat imediat
‎că acest bloc mare de voturi
‎poate fi folosit și în alegerile FIFA.
‎Cine voia președinția FIFA ‎trebuia să treacă prin Caraibe.
‎Trebuia să treacă pe la Jack Warner, ‎pentru că el controla voturile.
‎Nu doar le controla,
‎votanții erau foarte disciplinați ‎și loiali lui.
‎Blatter a înțeles clar
‎că Jack avea abilități de negociator ‎în tot ce făcea.
‎Jack a observat
‎că el și țările din Caraibe ‎vor primi mai multe beneficii.
‎Așa s-au înfrățit.
‎Jack Warner avea nevoie de o ofertă ‎ca să-și schimbe părerea.
‎Era un astfel de om.
‎Dar europenii nu puteau face asta.
‎Deci a pierdut de la început.
‎Regret că pentru Europa, pentru UEFA,
‎pare să nu existe alt fotbal ‎în afara frontierelor lor
‎și că toți trebuie să se conformeze ‎cu UEFA și nu invers.
‎Aici e o familie mare.
‎Mă deranjează asta.
‎El e unul dinte aceia care a cerut bani ‎ca să voteze cu Lennart Johansson.
‎SECRETAR GENERAL ‎FEDERAȚIA SUEDEZĂ DE FOTBAL 1991-2000
‎Pe față.
‎Îl interesa numai propriul buzunar.
‎Deci l-a susținut pe Blatter.
‎Speram că vom învinge ‎în ciuda acestor evenimente
‎și speram că Europa se va uni ‎și ne va susține.
‎Doi candidați, elvețianul Sepp Blatter ‎contra suedezului Lennart Johansson.
‎Lennart Johansson vrea să aplice ‎strategia europeană pe plan mondial.
‎El stă în spatele ‎evoluției competițiilor europene.
‎Trebuie să te uiți mereu peste umăr,
‎fiindcă nu poți avea încredere în oameni.
‎Puțini sunt aceia ‎care nu și-ar schimba opinia.
‎CU DOUĂ LUNI ÎNAINTE ‎DE ALEGERILE PENTRU PREȘEDINȚIA FIFA
‎Știri din fotbal. Michel Platini ‎s-a alăturat lui Sepp Blatter
‎în această dimineață la Paris. ‎A anunțat că-i susține candidatura
‎la președinția FIFA.
‎Blatter și-a spus: „Nu prea sunt popular.
‎Deși sunt elvețian, nu-s popular
‎cu atât mai puțin la nivel ‎de federații europene.”
‎Blatter știa că e văzut ‎ca un politician tern al fotbalului,
‎așa că și-a spus: ‎„Iată-l pe Michel Platini!
‎S-a retras din fotbal ‎și pare că a intrat în politica sportului.
‎Ar putea fi un partener formidabil.”
‎Platini a revoluționat fotbalul francez.
‎L-a revoluționat pe teren, ‎dar și în afara acestuia.
‎Avea o tehnică incredibilă,
‎ceea ce-l făcea unic.
‎S-a întâlnit cu Blatter și l-a impresionat ‎cu puterea lui de muncă.
‎Așa a apărut ideea ‎candidaturii comune Platini-Blatter.
‎Pe lista cu cei mai buni jucători
‎el era printre cei mai buni.
‎A spus: „Vreau un milion.”
‎Am acceptat și am bătut palma.
‎- Bine. ‎- Bine.
‎Rolul lui Platini era crucial în Europa,
‎pentru că Blatter ‎nu era deloc sigur că va fi ales.
‎Blatter nu era favorit.
‎Am făcut un sondaj ‎cu câteva luni înainte de congres
‎și Blatter era mult în urmă.
‎Situația era neclară în Asia.
‎Erau câteva federații ‎în favoarea lui Johansson.
‎Credeam că legătura dintre Europa ‎și Africa era așa de puternică,
‎încât toate statele africane ‎îl vor vota pe Lennart.
‎Apoi au apărut situațiile ciudate.
‎Bine. Zâmbiți!
‎Blatter m-a sunat în aprilie și mi-a spus:
‎„Emanuel, vreau să-mi spui ‎cum aș putea obține votul Africii.”
‎I-am răspuns: „Ai un contracandidat tare.
‎Johansson are o relație strânsă cu CAF,
‎cu confederația africană de fotbal.
‎Dar ai putea face câte ceva.
‎Am mers în Africa de Sud
‎la o întâlnire cu președintele ‎Federației sudafricane de fotbal.
‎I-am spus: ‎„Oli, am nevoie de ajutor. Ascultă!
‎Iată o ocazie grozavă ‎pentru Africa de Sud, ca națiune,
‎și pentru tine, ca președinte, ‎să găzduiți Cupa Mondială.
‎Dacă alegi cum trebuie, ‎cred că vă vom putea garanta.”
‎El a răspuns: „Dacă e adevărat,
‎nu voi aduce doar glasul Africii de Sud,
‎ci și al altor 14 membri din COSAFA.”
‎Am spus: „Bingo!”
‎L-am sunat pe Sepp ‎și i-am spus că ne-am înțeles.
‎Contau doar banii. Direct sau indirect.
‎Promisiunea organizării Cupei Mondiale ‎e o promisiune de a face bani.
‎Alt aliat-cheie al lui Sepp Blatter ‎era Mohamed Bin Hammam.
‎Un om de afaceri din Qatar ‎și managerul lui de campanie.
‎Evident, era foarte ambițios
‎și s-a alăturat campaniei lui Blatter ‎pentru alegerile din 1998.
‎E un om bogat.
‎Foarte influent și puternic.
‎Obține mereu ceea ce vrea.
‎Bin Hammam a fost ‎un combinator foarte loial.
‎Blatter a aflat cât de important putea fi.
‎Își respecta fiecare promisiune.
‎L-am prezentat relațiilor mele,
‎prietenilor din Africa și din Asia
‎pentru a-l ajuta să câștige voturi.
‎L-am slujit ca nimeni altul.
‎PARIS, FRANȚA
‎Unii vorbesc despre plicuri maro ‎care au fost date din mână în mână
‎la un hotel FIFA.
‎Multe țări africane au trădat ‎chiar înainte de congres.
‎Putem să presupunem ‎că au fost implicați bani.
‎Se vorbește de sume imense de bani
‎livrate în camerele de hotel din Paris.
‎Da, așa a fost.
‎Da.
‎- Ce poți să faci? ‎- E un zvon sau e adevărat?
‎E adevărat. Da. Așa a fost.
‎ZIUA ALEGERILOR PENTRU PREȘEDINȚIA FIFA ‎8 IUNIE 1998
‎Bună dimineața!
‎Bună dimineața! Ce faci?
‎Bună ziua, dle Blatter!
‎Doamnelor și domnilor, bine ați venit ‎la Paris la al 51-lea congres FIFA!
‎Fără întârziere, ‎îi dau cuvântul dlui Havelange.
‎Acum încep alegerile.
‎Avem doi candidați.
‎Secretarul general al FIFA, ‎dl Sepp Blatter,
‎și președintele UEFA, ‎dl Lennart Johansson.
‎Mulțumesc, dle președinte.
‎Familia noastră are nevoie ‎de un lider nou.
‎Când făceam campanie prin lume,
‎când am întâlnit delegații de pe glob,
‎nu am vrut să le promit slujbe, contracte,
‎turnee, bani sau alt ajutor.
‎N-am vrut să promit ajutor financiar ‎unor federații
‎care ar primi acest ajutor în mod normal.
‎În loc să fac promisiuni,
‎mi-am prezentat programul ‎și ideile mele cheie.
‎Democrație, solidaritate și transparență.
‎Am avut fiecare 12 minute pentru discurs.
‎Johansson a vorbit zece, așa cred.
‎Continua să vorbească…
‎Și era foarte convins că va fi ales.
‎Dacă mă votați pe mine, ‎votați un fotbal și o FIFA curate.
‎Dacă mă votați…
‎Eu am vorbit mai puțin, foarte puțin,
‎și am început cu: „Mă cunoașteți…”
‎Eu susțin continuitatea ‎și munca de dezvoltare
‎pe care dl Havelange și administrația lui,
‎din care am fost parte importantă, ‎le-au făcut în ultimii ani.
‎Apoi am spus: „Dacă sunt ales,
‎voi duce Cupa Mondială în Africa.”
‎Totul s-a terminat.
‎Mulțumesc.
‎Apoi a început votarea.
‎Algeria.
‎Argentina.
‎Bahamas.
‎Bahrain…
‎Doamnelor și domnilor, ‎iată rezultatele din primul tur.
‎Un candidat trebuie să obțină ‎două treimi din toate voturile,
‎adică 128 de voturi.
‎Dl Joseph Blatter
‎are 111 de voturi.
‎Dl Lennart Johansson are 80 de voturi.
‎Prin urmare, trebuie să continuăm ‎cu al doilea tur.
‎Dragi prieteni, ‎îmi pare rău, dar e 111 la 80.
‎S-a terminat, ‎cred că mai bine mergem la masă.
‎Mulțumesc mult.
‎Am înțeles imediat că era totul stabilit.
‎Brusc, Africa s-a răzgândit,
‎chiar și unii europeni…
‎s-au răzgândit ‎și nu și-au susținut propriul președinte…
‎A fost trădat, așa a crezut,
‎și nu cred că are sens
‎să intri într-o luptă ‎în care știi de la început
‎că vei fi învins.
‎Sunt uimit ‎că sunt oameni cu care am vorbit
‎și care au spus că mă vor vota, ‎dar, evident, mulți n-au făcut-o.
‎Cred că Blatter a fost un artist ‎când a organizat asta.
‎Eram cea mai fericită persoană din sală.
‎M-am ridicat spunând:
‎„Victorie! Acum suntem liberi.”
‎El avea o dorință nestăvilită ‎de a fi în centrul atenției.
‎Și asta putea să-l facă ‎să dea greș, dar n-a făcut-o.
‎Dacă Johansson era ales ‎președinte al FIFA,
‎scandalurile de acum n-ar fi existat.
‎UEFA a avut o reacție după alegeri, ‎a declarat…
‎Țin minte.
‎N-o să-i uit.
‎„E doar o victorie.
‎Dar nu vei mai fi președinte. Niciodată.”
‎Totul a început cu Blatter și Havelange.
‎Alegerile din '98 au fost fundația
‎pentru tot ce s-a întâmplat ulterior.
‎Scandalul de la FIFA continuă
‎cu Mohamed Bin Hammam care-l acuză ‎pe Blatter că se comporta ca un dictator.
‎Unde e paza?
‎Ei spun că am mituit oamenii ‎când, de fapt, i-am plătit,
‎asta e complet greșit.
‎Cu ce-l aveți la mâna pe Blatter?
‎- Fără comentarii. ‎- De ce?
‎Nu mai spuneți că FIFA e coruptă. ‎FIFA nu e coruptă.
‎Mă simt dezamăgit și sătul.
‎Ajunge!
‎Dar relația cu Jack Warner?
‎Evident că s-a rupt.
‎Am mai zis-o. ‎FIFA va fi lovită de un tsunami.
‎Credeți-mă! Încă n-ați văzut nimic.