PEVNINA
Clarku.
Clarku. Hej!
Jo.
Haló!
Promiňte!
Margaret...
Hej!
-Haló? -Hej!
Počkejte!
Vraťte se! Haló!
Otevřete!
Margaret.
Otevřete!
Proboha, co to...
Haló?
Chceš kafe?
To je hnusný.
Puri, mohla bys vyndat tu tašku s věcmi na charitu?
A tohle dát pryč?
Nezapomeň zabalit ten kašmír.
Nechci zase přijít o celý šuplík svetrů kvůli molům jako loni.
A až půjdeš do obchodu, kup nějaké pěkné, zralé mango.
Aby ho tu měla máma, až zítra přijede.
Dobře, ale Sam říkal, že přijede za pět minut.
Proč přijede tak brzy? Budu ho potřebovat až odpoledne.
Ale, paní, vaše matka je na cestě. Právě ji vyzvedl z letiště.
Ne, Puri. To bude zítra.
Ne, paní. Už jsou v autě.
Jeden den ztratí, protože L.A. je pozadu,
takže když vyrazila včera našeho času, bude tady...
Sakra!
Haló?
Co... já...
Haló!
-Hej! -Haló!
Dobrý den!
Řekli nám, ať sem přijedeme.
Řekli nám, ať přijedeme.
Detektiv Chang.
Policie. Přijeli jsme z Hongkongu.
Ne.
Ne, ne.
-Promiňte. -Ne, počkejte!
Detektiv Chang chtěl, abychom...
Pomůžete nám?
Kam máme jít?
-Prosím vás. -Prosím.
Děkujeme.
Vidíš? Někdy musíš na lidi zatlačit.
Bože.
Margaret.
Děkuji.
Mockrát vám děkuji.
Ona nás...
Ona nás tady zamkla, Clarku.
Zamkla dveře. Hej!
Hej!
-Hej! -Margaret.
Vraťte se!
-Hej! Hej! -Margaret!
Pusťte nás ven!
Vraťte se!
Nezamykejte nás tady!
Hej!
Umím udělat suprový cappuccino.
Nemám tady svůj kávovar, tak mi musíš věřit.
Tomuhle se říká indická domácí káva.
Dělával jsem ji na internátní škole.
Sakra. Ten přístroj mi chybí.
Jsou to hlavně drobnosti. Dokonalá teplota,
pěna tak akorát.
Nemůžu si pro něj jen tak dojet.
Určitě ne dneska.
Tchyně už nejspíš dorazila.
Už jsou s mojí ženou určitě v zápalu nějaké vášnivé hádky.
Jsi tak starý.
Máš tchyni a chlupy v uších.
Odkdy tě tak zajímají moje uši?
Jen jsem si toho všimla.
Takže konečná?
Možná.
Sakra.
Dobře.
Vážně?
Co to děláš?
Nechceš moje chlupy, tak se jich zbavím.
-S vodkou? -S vodkou.
Sleduj a uč se.
Podpálíš se.
Ne, ty.
Jsi pořád opilý?
Proto si myslíš, že jsem ještě tady?
Věříš mi?
Zapal mě, zlato.
Neříkej mi zlato.
Zapal mě.
Ta-dá!
-Funguje to. -Jo?
Bože můj, funguje to.
Jaké další „páprdovské“ triky znáš?
Ptám se proto, že ve dne jsi mnohem vrásčitější než v noci.
Jo.
Copak se asi tak skrývá za těmi pokleslými očními víčky?
Jen pavučiny.
Jako ty, co máš po celém svém malém bytě.
Možná bych taky měla parádní bejvák,
kdybych vyrostla v bílé rodině vyšší střední třídy
a měla dům v Londýně a chatu v Cotswolds
a rodiče, kteří si můžou koupit
přístup na kteroukoliv podělanou univerzitu na světě,
abych mohla zaprodat svoji duši a stát se nechutně bohatou právničkou.
Já bych ale část peněz použila na osobního trenéra.
Chudáček malá Mercy. Je úplně sama. Nikdo za ní nepřijede.
Ani její vlastní matka.
Jsi prase.
To znamená, že máš ráda slaninku.
Když mě lížeš, připadám si, jako kdybych seděla v kaluži.
A když se začneš cítit moc sebejistě,
stane se z tebe úplný Hannibal Lecter a vysáváš mě jako lux.
To ti ale nezabrání se udělat, co?
A koušeš. Proč zuby?
Když se uděláš, zní to jako mečení kozy.
Máš povislou prdel jako můj děda, a tomu je 85.
Měl dvě mrtvice a infarkt.
Tvůj dech smrdí jako mrtvý zvíře.
Jsi opilec a podvádíš svou ženu.
Ty jsi ztratila něčí dítě. Zničila jsi celou rodinu.
Promiň, to jsem neměl říkat.
Řekl jsi pravdu. To přece děláme.
Ne, to nebylo fér, přehnal jsem to. Já...
Byla to hra a ty jsi vyhrál.
-Na férovku. -Mercy...
To je Harpreet?
Osm let chodila na balet a podívej se na ni.
Stejně chodí jako Hulk.
-Ahoj, Harpreet. -Ahoj, mami.
Ty jsi teď vstala?
Ne, mami. Same, mohl bys vyndat tašky?
-Ano, paní. -Děkuju ti.
Čistila sis zuby?
Ano, mami.
Není to poznat.
Používám organickou zubní pastu. Asi ti chybí ten toxický chemický zápach.
-Nelíbí se mi to. -Dobře.
Kde máš boty?
Přišla jsi mě přivítat v pantoflích?
Nemají podporu klenby a ty máš ploché nohy.
Chceš chodit jako opice?
Ráda tě vidím, mami.
Dělávala jsem si legraci z tvojí babičky, že nosí žabky,
ale ona věděla svoje.
Jsou ošklivé, ale moc pohodlné.
Koupila jsem ti jedny.
Díky, mami.
Ten muž má krásnou rudou rtěnku.
Mami! Pozná, že se o ní bavíme.
Myslí si, že když se oblékne jako muž, budou ji tak i brát.
To si děláte srandu.
Do prdele.
Ale no tak.
Víte co? Můžu...
Chybí mi pizza.
Jak můžeš v tuhle chvíli myslet na jídlo?
Kdybychom odjeli, když jsme měli,
všichni bychom teď jedli skvělou pizzu v New Yorku.
Bylo to společné rozhodnutí. Taky jsi chtěla zůstat.
Ne, já jsem to přijala. Nechtěla jsem to.
No tak, Margaret.
Jestli chceme hledat viníka, tak řekni, kde jsi našla tu holku.
Kde jsem... Byl jsi u toho.
Nebyl jsem při rozhodování o tom, že ji najmeme.
-Já jsem ji nenajala. -Nechala jsi s ní děti.
-Ty ses na mě vykašlal. -Pracoval jsem!
Mohla jsi vzít Essie!
Měla jsi jen hlídat děti!
Do háje.
Promiň.
Omlouvám se. Tohle bychom tady neměli řešit.
Já ale chci.
Pořád si to v hlavě přehrávám, vzpomínáš si na tu dovolenou?
Jak nám Gus spadl z postele a já jsem se vzbudila z hlubokého spánku
a chytila jsem Guse ve vzduchu, než dopadl na zem.
A...
Smáli jsme se, pamatuješ?
Smáli jsme se, protože to byl důkaz, že nespím.
Všechno se najednou vypne...
Sleduješ je každičkou vteřinu i se zavřenýma očima.
Ale Guse jsem tu noc nechytila.
To já ho nechala spadnout.
A nemám ponětí, jak se to stalo. Nikdy nepochopím, jak se to stalo.
Jaká matka
ztratí svoje dítě?
Ty jsi ho neztratila.
Ne.
Unesli ho.
Vzali ho, protože vypadal jako já.
Bílé dítě na černém trhu dělá potíže. Ale Gus...
Gus vypadal jako já.
Zapadne do davu, přejde hranice...
Tak ho vzali.
Neztratila jsi ho.
Vypadá jako ty a já to miluju.
Pizza byla moje poslední jídlo s Gusem.
Ale byla to divná čínská pizza.
S ananasem a langustou.
Vysvětloval jsem mu, že to tam nepatří.
Těšil jsem se, až ho vezmu do New Yorku a dáme si opravdovou pizzu.
To jsi mi nikdy neřekl.
Myslím na to pokaždé, když vidím pizzu.
Tak to budeme muset zrušit pizza pátky.
To nemůžeme Daisy a Philipovi udělat.
Milujou pizzu.
Komu můžou chutnat mořské plody na pizze?
Fuj.
Ahoj.
Ty jsi pořád tady?
Jo.
Chceš slyšet něco šílenýho?
Mám bráchu dvojče.
Jsme jednovaječní.
Tedy byli jsme, dokud jsem ho nezmrzačil.
Byli jsme děti a prali jsme se.
To jsme dělali pořád.
Bylo to jedno odpoledne po škole,
shodil jsem ho ze zad jako vždycky.
Naštval mě a chtěl jsem mu něco udělat,
ale samozřejmě ne tohle...
Každopádně, on...
Praštil se do hlavy o stolek.
Pak se ukázalo, že to nebyla hlava, ale krk a...
A to stačilo.
Pár centimetrů doleva a byl by v pohodě.
Jak se jmenuje?
Danny.
Hele.
Jedinkrát jsem viděl tátu brečet.
Byl jsi ještě dítě. Byla to nehoda.
Nikdo nekřičel. Nikdo neřval.
Kéž by to udělali...
Jezdíval jsem za nimi, ale pak jsem přestal.
A co Danny?
Danny je v pohodě.
Teda, není v pohodě, je to paraplegik.
Ale vyrovnal se s tím.
Já ne.
Já jsem ten, kdo má problém.
Nedokážu se na něj podívat.
Kdykoliv ho vidím, vidím jen jeho postižení.
A to strašlivý vědomí, že jsem to způsobil já.
Takže jsem asi vyhrála.
Co?
Vyhrála jsem.
Zmrzačený brácha? Jsi mnohem horší.
Jo.
Jsem taky špatnej, Králíčku.
Moc špatnej.
Chceš mě praštit?
Je tam někdo, kdo by nám mohl říct, jak dlouho tu budeme trčet?
Heleme se.
Ten muž s rtěnkou mluví jejich jazykem.
Jak to, že neumíš ani slovo, když jsi tu už tak dlouho?
Pracují na tom.
Nemůžu uvěřit, že jsem letěla 11 000 kilometrů,
abych zůstala uvězněná ve vašem výtahu.
Kdybys přijela domů,
mohly jsme být v klubu Jonathan a užívat si.
-Víš, že musím pracovat. -Všichni musíme pracovat.
Ty a David pracujete nonstop posledních 15 let.
Určitě si můžeš občas dát pauzu.
Kde se to v tobě bere? Nikdy jsi mi nedovolila dát si pauzu.
Říkala jsem ti, abys pilně studovala,
aby ses dostala na špičkovou školu, kde ulovíš chytrého manžela,
který vydělá dost peněz, a ty pak budeš celý život v klidu.
Já jsem v klidu.
Tak proč nemáš čas navštívit rodinu?
Nebo založit vlastní?
Co myslíš, že je David?
Manžel není rodina.
Rodinu dělají děti. Rodinu dělá krev.
Myslela jsem, že láska.
Neuvěřitelné.
Je ti čtyřicet, Harpreet. Musíš se vrátit nohama na zem.
Nemáš už moc času.
Jednoho dne se podíváš do zrcadla a nepoznáš se.
Budeš se pořád cítit jako šestnáctiletá, pětadvacetiletá, třicetiletá,
ale bude na tebe koukat stará ženská.
Metabolismus začne odcházet.
Pak to poznáš.
Nikdy mě nenapadlo, že budu vypadat takhle.
Nezlob se, že ti to říkám, já jsem ty pravidla nevymyslela.
Ale znám je.
Začala jsi mít měsíčky v devíti letech.
Můj bože, mami.
Kdo ví, kdy přestaneš být plodná.
Neměla jsem ti dávat to americké mléko
plné růstových hormonů.
Snažíme se.
Tak se snažte víc.
Byl David u doktora?
Zkusili zjistit, jestli nemá nějaký problém?
Vypadáš hrozně napjatě.
Proč si nepřijedeš na pár týdnů odpočinout domů?
Pak bys možná neměla takový problém otěhotnět.
Jasně.
Dovezla jsem ti pinnis.
Nani Ma je udělala jen pro tebe.
Teď ne.
Přivezla jsem dvě krabice.
A nerozdej je všechny kamarádům.
Nikdo nechce moje indické koule, mami.
Nesmysl.
Pinni?
Kousněte do toho.
Musíte do toho kousnout, nejde jen o chuť,
ale i o strukturu a konzistenci.
Nepochopíte, co to je, dokud se neodhodláte kousnout.
To je fantastické.
Kdo by řekl, že jí chutnají koule.
Mami.
Přestaň.
To jsou nějaké indické proteinové koule?
Ne tak docela.
Protein.
Poslouchej mě.
Musíš se vrátit domů.
Přijet za otcem.
Ty toho nenecháš.
Je nemocný.
Táta by nepřiznal, že je nemocný, i kdyby byl.
Mluvím vážně, Harpreet.
Má nádory na plicích.
Je načase přestat s těmi nesmysly.
Teď musíš přijet.
Nemůžu.
Nemám energii lhát jako ty.
-Jsou z toho vrásky, víš. -Na to je botox.
Nevím, proč se mu prostě nepostavíš.
Je snadné kritizovat.
Mnohem těžší je zůstat a odpracovat si to.
Co si odpracovat?
Život ve lži?
Předstírat, že omylem neupadl na jinou ženu?
Kde se vzaly ty další děti? Přinesl je čáp?
To stačí.
Zjevně to nestačí, protože to pořád snášíš.
Věci nejsou černobílé.
Co mám dělat?
V mém věku? Mám si najít nového manžela?
Jistě je spousta mužů, kteří touží po šedesátiletých ženách.
To byste se divila.
Aspoň by ses nespokojila se slabochem.
Vsadím se, že si přeješ, abys byla bývala utekla s Carlem.
Měli jsme všechno, co?
Slušné peníze, příjemné podnebí, obsluhu až pod nos.
Někdy si říkám, jestli to není trest za to,
že jsme toho chtěli příliš. Že jsme byli chamtiví.
Trest?
Kdo by nás měl trestat?
Nikdo. Jen tak plácám.
Ty teď věříš v Boha?
Vím, že chodíš do kostela.
Nevím, čemu věřím.
Jen potřebuju někam chodit.
Přemýšlet nebo doufat.
Mám pocit, že už tě vůbec neznám.
Ty jsi přece nikdy...
To ty jsi vyprávěl ty příběhy.
Ty jsi Philipovi vyprávěl...
-Ne. -...příběhy o Bohu a o Ježíšovi.
A proto kreslí ty obrázky.
Nikdy jsem před dětmi o náboženství nemluvil. Proč?
To bych neudělal.
Tak odkud to mají?
Nevím.
Třeba si to přečetl na internetu. Pořád se ptá, kde je Gus.
Děti taky hledají odpovědi.
Jak dlouho jim budeme říkat „brzy“?
Tak dlouho, jak bude třeba.
-My to nepřečteme. -Je tu někdo...
Co...
Cítím v kostech, že je naživu.
Mám pocit, že ty už tomu nevěříš.
Promiňte.
Mohl by nám to někdo přeložit?
Potřebujeme tlumočníka.
Někoho, kdo umí anglicky.
Nejsem...
Kurva.
No tohle.
Já nejsem...
V pořádku.
Takhle to dál nejde.
Nemáme na výběr.
Překladatelka musí být na cestě.
To jsem nemyslel.
Jestli to opravdu je Gus...
-Neříkej to. -Jestli je to on, musíme se připravit.
Cože?
Musíme se rozmyslet, jestli nevzít děti domů, odjet pryč.
Jak můžeš něco plánovat?
Topíme se, a ty to nevidíš.
Ani o tom nechceš mluvit.
Daisy má různé potíže.
Ale já jsem ten, kdo musí řešit, když volají ze školy, nebo když...
Co?
Když co?
Děti to nezvládají.
Chtějí se vrátit za svými kamarády a rodinou.
Ale nemůžou ti to říct, protože se bojí, že tě tím zradí, že zradí Guse.
To ti Daisy řekla?
Oba dva. Několikrát.
Daisy a Philip potřebují pocit normálnosti.
Jaké normálnosti? Jak vypadá normálnost?
Takhle určitě ne.
Hele.
-Potřebujeme pomoc. -Máme pomoc.
Máme Essie. Úžasnou Essie.
Všechnu pomoc, kterou si v Hongkongu koupíš.
Potřebujeme rodinu. Děti ji potřebují.
Odkládáš nevyhnutelné, ale časem
si budeš muset přiznat, že tu nemůžeme zůstat.
Jakmile opustíme Hongkong,
necháme našeho syna opuštěného na cizím místě.
A to neudělám. Nikdy to neudělám.
Dej mi svůj telefon.
-Cože? -Dej mi telefon.
Musím zavolat své dceři.
To bylo zajímavé.
Já...
Jo.
Haló?
Promiň, slyšel jsem divné zvuky.
Jako kdyby někoho trhal medvěd na kusy.
Ne. To jsem já.
Je ti špatně?
To nic není.
Sakra.
Jen malá nevolnost.
Zvracím, když jsem nervózní.
Poslední dobou to mám často.
Kdybych nestřílel slepými, řekl bych, že jsi těhotná.
Ne, ne. To není možné, já...
Kdy jsi měla naposledy měsíčky?
Spala jsi v poslední době s někým jiným?
Můžeš mi to říct. Nikdy jsme nebyli výlučný pár.
Nečekám věrnost nebo...
Věrnost? Nechal ses někdy vyšetřit na neplodnost?
Nebo si to jen myslíš, protože tvá žena neotěhotněla?
Nehraj si se mnou, Mercy. Tohle není hra.
Tady mě nemůžeš ignorovat.
Vím, že máš hlad.
Slyším to.
Ženy jako ty umožňují chlapům, jako je táta, dělat sviňárny.
Kdy ti to dojde?
Dělá si, co chce, kdy chce a s kým chce. Odjakživa.
Kdyby ses narodila jako kluk,
možná by býval neutekl.
Už je to tu zase. Všechno je moje vina. Co ještě?
Říká, že pracují na tom, aby nás dostali ven a že máme počkat.
Svět je vážně v prdeli.
Nikdo neudělá nic správně.
Lidi vidí jen to, co chtějí, dělají si, co chtějí,
a pak se omlouvají. Proč bych tomu měla vystavovat další duši?
Kdy jsi tak zahořkla? Nevěděla jsem, že jsi až tak rozmazlená.
To není nic nového.
Říkám to už léta.
Společnost hrozně tlačí na ženy, aby měly děti,
jinak je nebere jako zralé.
A co takhle, co chci já?
Svůj život jsem si vydřela a mám ho ráda.
Co když David umře?
Co když umřeš ty?
Nebudu mít děti jen proto, že jeden z nás může umřít.
Proč ne?
Myslíš si, že víš, jaké je mateřství,
ale dokud to nezkusíš, tak nevíš.
Jako tahle gora, která se bála ochutnat pinni,
ale pak si je zamilovala.
Ne každý miluje pinni.
-Každý miluje pinni. -Já ne.
Měla jsem stejné myšlenky jako ty,
že nechci být matka,
že nechci mít zodpovědnost za dalšího člověka.
Nechtěla jsi mě, protože jsi nechtěla holku.
Nechtěla jsem žádné dítě.
Ale dospěla jsem. Překonala jsem to.
Pochopila jsem význam rodiny
a chtěla jsem ji dát tvému otci.
Tvým prarodičům. I sobě.
Už od začátku... Bojovala jsem s tím.
Protože jsem myslela, že se to ode mě očekává, že je to moje povinnost.
Ale nakonec měli pravdu.
Kdybych neochutnala to pinni,
tak bys tady vůbec nebyla, drahá.
Jdu za tebou, jo?
Běž domů k ženě, Davide.
Nikam nejdu, dokud tohle nevyřešíme.
Tři? Fakt?
Jo, pro jistotu.
Před pár minutami sis myslel, že nemůžu být těhotná.
A teď na nic jiného nemyslím.
Nechce se mi čůrat.
To se snadno spraví.
Vypij to.
Běž pryč.
Naser si.
Prosím.
Prosím...
-Haló? -Essie.
Můžeš mi dát Daisy, prosím?
Ano, paní. Daisy!
-Co je? -Volá ti máma.
Essie, ona mi vypila Yakult!
Neměl jsi ho podepsaný.
Byl můj.
Koupíme další. Vezmi si ten telefon. To je máma.
Haló?
Ahoj, kočičko, slyšíš mě? Je tu špatný signál.
Kde jsi?
My s tátou... Něco tady zařizujeme.
Ale volám, protože ti chci říct...
Moc se omlouvám za včerejšek.
A vím, že to máš teď těžké
a chci, abys věděla, že jsem tady
a že se mnou můžeš kdykoliv mluvit.
Ano? O čemkoliv budeš chtít.
Dobře.
Fajn.
Vrátíme se brzy, tak to řekni bráchovi.
Jasně, mami. Ahoj.
Dobře...
Ten chlápek může to být kdokoliv.
Noc je mladá a hudba hlaholí.
Jen trochu rocku
a všechno je fajn.
Máš chuť si...
Mami.
...zatančit.
A když budeš chtít,
Mami.
jsi královnou parketu.
Tohle nám nepomůže. Fakt.
No dobře.
Proč máš tak laciné náušnice?
David mi je dal k narozeninám.
On je koupil v automatu?
Jsi vdaná žena, měl by tě zkrášlovat.
Jsou to koňakové diamanty. Líbí se mi.
Jsou decentní.
Vypadají jako neštovice na uších.
Dobře, já bych si je sama nevybrala.
Ale on ví, že mám ráda nenápadnou eleganci,
asi mi chtěl koupit něco v tom duchu.
Asi.
Až pojedeš domů, vezmi ho s sebou.
Vezmu ho do pořádného zlatnictví. Naučím ho nakupovat.
A co si David myslí o tom, že nemáte děti?
Taky je nikdy nechtěl.
To je moc zajímavá informace,
kterou jsi mi deset let neřekla.
Rozmyslel si to.
Nikdy je nechtěl a teď je chce.
Opustil mě.
Nejspíš jen potřebuje upustit páru.
Ne, mami.
Tentokrát je to jiné.
A co jsi čekala?
Nemáte dítě, nic vás nespojuje.
Proč si přiděláváš tyhle problémy, Harpreet?
Když chce David rodinu, tak mu ji neodpírej.
Na čí straně jsi?
Víš co?
Dělej si, co chceš. Podívej se, jak reaguješ.
Je mi jasné, proč sis neudržela manžela.
Jméno. Datum. Číslo pasu.
Adresa. Vztah k zemřelému. Buď matka nebo otec.
Chápu.
-To je telefon? -Adresa.
Dole podepsat. A datum.
Moment.
Datum.
Podpis.
Dobrá. Pojďte za mnou.
Já a moje žena jsme...
Pokoušeli jsme se o dítě několik let, ale neúspěšně a...
Nechala se několikrát vyšetřit a...
U ní je všechno v pořádku, takže zjevně...
Zjevně jsem to já. Já...
Myslí si, že mám nižší plodnost spermií...
Já...
Proto jsem nikdy neřešil antikoncepci, když jsme spolu...
Chci tím říct, že to není možný.
Očividně.
Nezapomeň, že se to nedává na začátku močení,
má to být střední proud.
Pak se musíš strefit do aplikátoru
aspoň na pět vteřin,
jinak nebude výsledek přesný.
Můžu něco udělat?
Dobrý.
Sakra. Chce se mi čůrat.
TĚHOTENSKÝ TEST
Nikoho nezajímá, co s námi bude.
Nikdo pro nás nepřijde.
Prosím vás, jsem stará žena!
Nemůžu tady zůstat déle.
Řekněte jim to.
Pomoc!
Dostaňte mě odsud!
Pardon, stále na tom pracujeme.
Měla jsem někde být. Čeká na mě manžel.
Manžel?
Myslela jsem, že ona je manžel.
Jsi krutá, víš to?
Pořád jenom rýpeš.
Měla jsem tě poslat na hereckou školu.
Aspoň by ses naučila, jak na té své teatrálnosti vydělat.
Věděla jste, že červená překryje modrou?
Je to spíš taková červenohnědá, trochu do oranžova, ale funguje to.
Když jsem vyrůstala, bylo těžké sehnat make-up na snědou pleť.
Dělal se hlavně pro bílé.
Tehdy bylo padesát odstínů světlé a jedna moka pro černochy.
Jako kdyby si mysleli, že je stačí jen smíchat
a vznikne dokonalý odstín pro ty z nás, co jsou mezi.
A dlouho jsme to tak dělaly,
protože nic jiného nebylo.
Někdy přijela tetička z Indie
a přivezla lahvičku podkladového krému Lakmé.
Někdy jsme zaletěly do Kanady do Maxu,
protože jedině tam měli hnědé odstíny.
Ale to přišlo až koncem 90. let.
V 80. letech
to bylo jiné.
Většina dětí maluje štětci obrázky na ledničku,
já jsem s nimi zkoumala teorii barev.
Chcete vědět, proč jsem to potřebovala znát?
Co to děláš?
Proč někdo potřebuje make-up?
Dost.
Aby něco zakryl.
To stačí, Harpreet.
Chcete slyšet příběh?
Jo.
Když mi byly čtyři,
měli naši hádku, která trvala hodiny.
A když táta konečně odešel z ložnice,
vešla jsem tam a uviděla mámu schoulenou v křesle, jak hystericky brečí.
Před ní...
Chceš zneuctít svou matku?
Bála jsem se. Nevěděla jsem, co dělat.
Tak jsem tam jen stála.
A když si odkryla obličej, uviděla jsem,
že byl celý černo-modrý. I ruce a krk.
Podívala se na mě a očima prosila o pomoc.
Nevěděla jsem jak.
Byly mi čtyři.
Nechtěla, aby se na mě táta naštval.
Zdálo se to jako věčnost, ale pak mě něco napadlo.
Běžela jsem k jejímu stolku a popadla lahvičku.
Nalila jsem si ten podklad na prsty
a snažila se jí ho nanést na obličej.
Nepomohlo to, samozřejmě.
Ale rozesmálo ji to.
A stal se z toho takový náš rituál, viď mami?
Pomáhala jsem jí to zakrývat a ona mě naučila, jak na to.
Jsi spokojená?
-Už to bude! -Zaberte!
Jste v pořádku?
Pozor!
Zavřelo se to.
Ne. Ne.
Co se stalo?
Kam odešli?
-Kolik je hodin? -Moc pozdě.
-Je tu signál? -Ne.
Odteď tady budeme žít. Můžeme být spolubydlící.
Který roh bude patřit té tatti?
Není to tak strašné, mami.
Očividně je. Měla jsi potřebu s naší novou známou
sdílet tolik informací.
Ta ubohá žena chtěla jen pinni,
a dostala za to celý náš životní příběh.
To nevadí. Dělám často rozhodčího...
Hádám, že nechceš, abych byla u tebe.
To jsem neřekla.
Byla to zábava.
Myslíš si, že jsem nejhorší matka na světě.
Myslíš si, jak jsi dospělá
a nepotřebuješ ani mě, ani moje rady.
Nevkládej mi slova do pusy.
Vím, že jsem pro tebe přítěž.
Ubytuju se v hotelu.
Jestli to tak chceš.
-Fajn. -Fajn.
-Dobře. -Dobře.
Jen si nejdřív musím odskočit.
Ne, počkejte.
Nejsme připravení...
Co když ho nepoznám?
Hej, přestaň.
Já tady nechci být.
Hele.
-Já nevím, co dělám. -To nic.
Margaret, přestaň.
Musíme to udělat.
Já vím. Nemůžu přestat.
Margaret.
-Teď ne. -Nemůžu se přestat smát.
Dobrý?
Tak jo.
Já nemůžu.
Ne, nemůžu.
Nemůžu.
To není on.
Takže...
Tak se uvidíme?
Jo. Promiň, dneska večer nemůžu, něco už mám.
Nemyslela jsem dneska.
Myslela jsem prostě někdy.
Jasně. Budu tady.
Budu tady.
Buď hodnej chlap.
Co to znamená?
Buď hodnej chlap.
Jasně, že budu dobrej chlap.
Promiň, jenom... Je toho na mě hodně.
Jo, oba to musíme zpracovat.
Jak jsem říkal, žádný stres.
Jo.
Dáš mi vědět, až se rozhodneš?
Jo.
Levandule.
Paní?
Levandule je stejně dobrá jako cedr, ale voní lépe.
Očividně je to něco nového.
Možná je to něco starého.
Zbaví vás to molů.
Co to děláš?
Copak nevidíš, jak hrozně prší?
Harpreet! Zbláznila ses?
Přeskočilo ti?
Teče sem voda!
Zavři ta okna!
Puri, zavři to okno.
Puri, zavři to okno!
Copak to nevidíš?
To je dobrý.
Všechno bude dobrý.
Překlad titulků: Tereza Tesařová
Kreativní dohled Kateřina Hámová