‫‫כן, שף.‬
‫‫כן, שף. מוכן, שף.‬
‫‫הגשה.‬
‫‫נהדר שקיבלת אותו בסוף.‬
‫‫אני יודעת.‬
‫‫רציתי חתול נדיר במשך המון זמן.‬
‫‫כן.‬
‫‫סבלנות.‬
‫‫המכתב יגיע מתישהו. אל תחשוב על זה כרגע.‬
‫‫אני רציני, מותק.‬
‫‫חסר לך שלא.‬
‫‫אוי ואבוי.‬
‫‫ילדים נעדרים בהונג קונג‬
‫‫היחידה לאיתור נעדרים בהונג קונג‬
‫‫פניות הציבור ‫פשעים נגד ילדים‬
‫‫מיד-לוולס‬
‫‫קדימה, רוצו!‬
‫‫כן! תשיגו אותי!‬
‫‫קדימה, גאס. קדימה.‬
‫‫אני כל הזמן מביטה בתמונה‬
‫‫שהמשטרה מצאה, והיא לא הגיונית, הילרי.‬
‫‫למה שתהיה תמונה של גאס בטלפון של כריסטופר?‬
‫‫זה לא נראה לך מוזר?‬
‫‫שלשכן שלך שמת הייתה תמונה של הבן שלי?‬
‫‫לא הייתי עם האיש הזה כשצילם את התמונה‬
‫‫ואסי נשבעת שגם היא לא הייתה איתו.‬
‫‫זה לאו דווקא אומר‬
‫‫שכריסטופר קשור בכלל...‬
‫‫זו אפשרות.‬
‫‫זה הכול.‬
‫‫זו אפשרות.‬
‫‫צריך לחקור את זה.‬
‫‫אני יודעת שקשה כשאין תשובות, מרגרט,‬
‫‫אבל לא תוכלי להמשיך ככה.‬
‫‫להמשיך במה? בחיפושים? אחרי הבן שלי?‬
‫‫להחשיב את כולם לחשודים.‬
‫‫יהיו השלכות...‬
‫‫זה רמז.‬
‫‫למה זה לא רציני בעינייך?‬
‫‫כל פרט חשוב.‬
‫‫זה מה שהבלש צ'אנג תמיד אמר.‬
‫‫אבל עכשיו זה לא חשוב?‬
‫‫האיש הזה צילם את הבן שלי בסוד.‬
‫‫איך אין לזה משמעות?‬
‫‫הוא צילם תמונה אחת.‬
‫‫הם לא מצאו שום דבר אחר.‬
‫‫למה את רק מגנה עליו?‬
‫‫הכרת אותו באמת?‬
‫‫תמיד השקיתי לו צמחים וטיילתי עם הכלב שלו.‬
‫‫אז בעיקרון, לא הכרת אותו בכלל.‬
‫‫אני לא יכולה כרגע.‬
‫‫אני רק אומרת שאני רוצה...‬
‫‫סליחה, מרגרט. אני חייבת ללכת.‬
‫‫פורי, מה את עושה?‬
‫‫כלום, גברתי.‬
‫‫אני רק מנגבת אבק.‬
‫‫יש הרבה אבק בכל מקום.‬
‫‫אני מאחרת לפגישה, סם. ‫תוכל להסיע אותי אליה מהר?‬
‫‫- כן, גברתי. ‫- תודה.‬
‫‫תמסור אותם.‬
‫‫תודה.‬
‫‫הכביסה, אדוני.‬
‫‫כן. תעלה אותה לחדר, בבקשה. תודה.‬
‫‫היי, סם. מה נשמע?‬
‫‫אומהוני'ס‬
‫‫אני אעביר את הר הגעש לשם ‫כדי לערוך את השולחן לארוחת ערב.‬
‫‫מה עם הלבה? אין לנו סירופ תירס.‬
‫‫אמרתי לאימא. היא תקנה בדרך לפה.‬
‫‫נתערב על 100 דולר שהיא תשכח.‬
‫‫- של הונג קונג או ארה"ב? ‫- ארה"ב.‬
‫‫אין לך 100 דולר אמריקניים.‬
‫‫- יש לי. ‫- אין לך.‬
‫‫היי, בואו נעזור לאסי לערוך את השולחן.‬
‫‫שניכם. תניחי את הטלפון, דייזי.‬
‫‫- אבל אבא... ‫- בואי.‬
‫‫קדימה. תעזרי.‬
‫‫בוא, פיליפ.‬
‫‫כדאי שתשטוף ידיים.‬
‫‫כן...‬
‫‫מה תרצו?‬
‫‫- סוף סוף... ‫- זה אוכל קנטונזי.‬
‫‫טוב, טוב. בואו נאכל מהר.‬
‫‫מהר, מהר. נסיים לאכול ונלך...‬
‫‫תעיף את היד.‬
‫‫בחיי, אתן...‬
‫‫רגע, הטלפון יאכל קודם.‬
‫‫מה יש לצלם? זה תמיד ככה.‬
‫‫נו, נדיר שאנחנו מבקרים בהונג קונג. ‫בואו נצטלם למזכרת.‬
‫‫פה צולם "מצב רוח לאהבה"?‬
‫‫לא, ב"גולדפינץ'".‬
‫‫- נלך לשם מחר. ‫- אני מתה על הסרט הזה.‬
‫‫נכון? כריסטופר דויל הוא גאון.‬
‫‫מה? הוא הבמאי?‬
‫‫לא, זה וונג קאר-וואי.‬
‫‫לא? חשבתי לקצר שוב את הפוני.‬
‫‫שוב תקצרי אותו?‬
‫‫את תמיד מתחרטת אחר כך.‬
‫‫כן, אבל נראה לי ‫שאני אסלסל אותו שוב אחר כך.‬
‫‫בדיוק. זה תמיד קורה. לא רק לעיתים קרובות.‬
‫‫מה אתה...‬
‫‫בדיוק. נכון? אני בטח אעבור.‬
‫‫מניאק. לא התכוננת בכלל.‬
‫‫מתי את הולכת הביתה?‬
‫‫בתשע. אתה יודע, בתשע בערב.‬
‫‫- 20:30. ‫- תשע.‬
‫‫- 20:30. ‫- אתה כזה מעצבן. תשע.‬
‫‫- 20:30. ‫- תשע.‬
‫‫- 20:30. ‫- עשר.‬
‫‫קו צואן וואן ‫קו קוון טונג‬
‫‫יאו מא טיי‬
‫‫גם את אוכלת ב"מיי דואו"?‬
‫‫אני קוריאנית.‬
‫‫ראיתי אותך.‬
‫‫במסעדה.‬
‫‫אני קוריאנית אמריקנית, האמת.‬
‫‫אז למה לא אמרת?‬
‫‫אמרתי קודם‬
‫‫שראיתי אותך ב"מיי דואו".‬
‫‫המסעדה פה ליד.‬
‫‫לא חשבתי שמישהו ראה אותי.‬
‫‫למה? את חושבת שאת בלתי נראית?‬
‫‫בערך.‬
‫‫הייתי מעדיפה לעוף.‬
‫‫מה?‬
‫‫מבין כל כוחות העל, ‫היכולת לעוף עדיפה על בלתי נראות.‬
‫‫אני רק רוצה להתעשר.‬
‫‫עושר הוא לא כוח על.‬
‫‫תגידי את זה לכל העניים.‬
‫‫אני צ'רלי.‬
‫‫מרסי.‬
‫‫- נעים מאוד. ‫- נעים להכיר גם אותך.‬
‫‫ביקשו מאיתנו בכיתה למנות איזה עשר מתכות.‬
‫‫- עשר מתכות? ‫- כן.‬
‫‫- כן. ‫- אלומיניום.‬
‫‫- טיטניום... ‫- היי.‬
‫‫- היי. ‫- כבר התחלתם לאכול.‬
‫‫היה ממש פקוק בדרך.‬
‫‫היא לא הביאה סירופ תירס.‬
‫‫אמרתי לך.‬
‫‫היי.‬
‫‫איך היה בלימודים?‬
‫‫בסדר.‬
‫‫נראה טוב.‬
‫‫קהילת הבפטיסטים הבינלאומית‬
‫‫הגעתם לדיוויד סטאר.‬
‫‫נא להשאיר הודעה ואחזור אליכם.‬
‫‫היי, דיוויד.‬
‫‫אני יודעת שאתה כועס, אבל נוכל רק לדבר?‬
‫‫אין לי מושג איפה אתה‬
‫‫ומה אתה עושה.‬
‫‫אבל זו לא הסיבה שהתקשרתי. ‫רק רציתי לדעת אם אתה...‬
‫‫אם תוכל להגיע לארוחה הערב.‬
‫‫אני באמת אשמח אם תבוא.‬
‫‫אתה יודע שאני לא יכולה ‫להתמודד עם ריצ'רד בעצמי.‬
‫‫בכל אופן...‬
‫‫פשוט...‬
‫‫בבקשה תתקשר ותודיע לי.‬
‫‫אתה גר פה עכשיו?‬
‫‫עברו איזה שלושה שבועות, לא?‬
‫‫איך אתה מכבס בגדים?‬
‫‫אולי לא נדבר על זה, בבקשה?‬
‫‫אלוהים. אתה באמת גר פה, נכון?‬
‫‫איפה אשתך חושבת שאתה נמצא, אדוני הנשיא?‬
‫‫לא לומר "אשתך?"‬
‫‫אישה, תעזבי אותי בשקט בבקשה.‬
‫‫- היא התאכזרה אליך? ‫- תפסיקי. די.‬
‫‫היא פגעה לך ברגשות וסילקה אותך משם?‬
‫‫למה אתה כזה רגיש, אדוני...‬
‫‫אמרתי די!‬
‫‫לעזאזל!‬
‫‫סתם שיחקתי.‬
‫‫אני יודע. מצטער...‬
‫‫זה מורכב, טוב?‬
‫‫היא בגדה בך?‬
‫‫לא. היא...‬
‫‫היא היססה.‬
‫‫מה?‬
‫‫רוב האנשים לא היו שמים לב אפילו, אבל...‬
‫‫אני לא יכול להתגבר על זה.‬
‫‫זה היה מהיר. ‫אולי לשתי שניות, רק לרגע, אבל...‬
‫‫אם שוטרים מתחקרים אותך‬
‫‫ושואלים איפה היית בלילה‬
‫‫שבו ילד נעלם ושואלים את אשתך,‬
‫‫אתה מקווה שהיא תגן עליך בלי לחשוב בכלל,‬
‫‫ולא יעלה בדעתה אפילו שאתה מעורב בזה.‬
‫‫ועכשיו, כשאני מביט בה, זה כל מה שאני רואה.‬
‫‫את ההיסוס שלה.‬
‫‫ההוכחה לכך שבעיניה, ‫אני מישהו שמסוגל לחטוף ילד.‬
‫‫וזה מגוחך לחלוטין, לא?‬
‫‫למה שמישהו יחשוב שאני קשור לעניין עם גאס?‬
‫‫מה נראה לכם שעשיתי בו? מה, הסתרתי אותו?‬
‫‫איפה? בז'קט שלי?‬
‫‫במכונית שלי?‬
‫‫אולי הסתרתי אותו במשרד שלי ‫כדי שהילרי לא תמצא אותו.‬
‫‫"איפה היית, דיוויד? מה עשית?"‬
‫‫אולי הוא במזוודה שלי.‬
‫‫גאס, אתה פה?‬
‫‫אה, לא? אז הוא לא פה?‬
‫‫אני יודע! אולי הוא בארון.‬
‫‫גאס?‬
‫‫צא החוצה מהמחבוא שלך, גאסי!‬
‫‫אני יודע!‬
‫‫אולי הוא בשירותים.‬
‫‫גאס?‬
‫‫אוי, לא. גאס הטמבלון.‬
‫‫הוא נעלם לי.‬
‫‫אני לא יודע לאן הוא נעלם.‬
‫‫גאסי, אתה פה בחוץ?‬
‫‫בחייך, גאס, איפה אתה?‬
‫‫אני לא מוצא אותך בשום מקום.‬
‫‫ארנבונת, אני לא יודע מה עשיתי בו.‬
‫‫אני לא מוצא את גאס.‬
‫‫אני לא מוצא אותו בכלל.‬
‫‫אני לא מוצא אותו בשום מקום. ‫אני לא מוצא אותו...‬
‫‫נראה לי שהוא מתחת למיטה.‬
‫‫לא, הוא לא שם.‬
‫‫אני לא רואה אותו מתחת למצעים.‬
‫‫גאס!‬
‫‫- גאס! איפה הוא? ‫- אני יודע.‬
‫‫- פה מתחת. ‫- לא מצאתי אותו.‬
‫‫צא החוצה, גאס!‬
‫‫- אני לא רואה אותו. ‫- אתה פה?‬
‫‫גאס?‬
‫‫- הוא שם? ‫- גאס?‬
‫‫- לא, הוא לא פה. ‫- גאס-גאס!‬
‫‫- גאס, לאן... ‫- איפה אתה?‬
‫‫קדימה, גאס.‬
‫‫- גאס! ‫- צא, בבקשה!‬
‫‫גאס, תפסיק לשחק בשטויות!‬
‫‫קלארק: איפה את?‬
‫‫ראית שהתקשרתי? את בסדר? איפה את?‬
‫‫בסופר‬
‫‫אה יופי, אל תשכחי לקנות סירופ תירס לפיליפ‬
‫‫קלארק, אתה לא מקשיב לי.‬
‫‫הוא גר מתחתינו ומעולם לא אמר לנו מילה?‬
‫‫אפילו לא מילה אחת.‬
‫‫זה לא נראה לך מוזר?‬
‫‫כלומר, הבלש אמר מההתחלה שזה בטוח יהיה‬
‫‫מישהו שהכרנו או מישהו שגאס הכיר.‬
‫‫כלומר, היה חשוב להם מספיק‬
‫‫להראות לנו את התמונה,‬
‫‫אבל לא היה חשוב לחקור את האיש הזה?‬
‫‫למה?‬
‫‫חכה רגע.‬
‫‫סליחה.‬
‫‫כאילו...‬
‫‫בכל אופן, תביט בתמונה.‬
‫‫אולי תסתכל עליה מקרוב?‬
‫‫תוכל לעזור לי למצוא סירופ תירס, בבקשה?‬
‫‫מצטער, לא אנגלית.‬
‫‫לא, סירופ תירס.‬
‫‫סירופ תירס. ממתיק?‬
‫‫טוב, אני לא ממש יודע. אני לא עובד פה.‬
‫‫תעזור לי למצוא סירופ תירס.‬
‫‫סירופ תירס.‬
‫‫איפה נראה לך שאני?‬
‫‫אני בסופר ומחפשת סירופ תירס‬
‫‫לניסוי הר הגעש של פיליפ,‬
‫‫אבל אף אחד בהונג קונג ‫לא יודע מה זה סירופ תירס.‬
‫‫כבר חיפשתי פה.‬
‫‫חיפשתי פה.‬
‫‫זה לא פה.‬
‫‫העובדים בסופר לא עוזרים בכלל.‬
‫‫לגאס הייתה צלקת על הזרוע, זוכר?‬
‫‫הוא נפל בחוף בתאילנד,‬
‫‫וכשהשוטרים ביקשו מאיתנו סימנים מזהים,‬
‫‫לא סיפרנו להם. למה?‬
‫‫כי שכחנו.‬
‫‫שכחנו!‬
‫‫ומה עם שאר ילדינו?‬
‫‫נשכח גם מהסימנים המזהים שלהם?‬
‫‫ככה האנשים האלה לא נתפסים.‬
‫‫ככה...‬
‫‫כן.‬
‫‫סירופ תירס. תודה, תודה.‬
‫‫השגתי אותו.‬
‫‫מצאתי אותו. פיליפ ממש ישמח.‬
‫‫בכל אופן, אני פשוט אומרת ‫שזה בטח מול הפרצוף שלנו,‬
‫‫ואנחנו חייבים לשים לב לפרטים ו...‬
‫‫היי. קודם אתה.‬
‫‫הלבנה הזו. היא פסיכית. ‫היא כל הזמן התעלקה עליי.‬
‫‫למה שתתעלק עליך פתאום?‬
‫‫היא... לעזאזל.‬
‫‫היא עדיין מסתכלת עליי. ‫שלם מהר ונעוף מפה כבר.‬
‫‫אלוהינו הנשגב והנצחי,‬
‫‫התר לנו בחסדך לצעוד לצידו במסכת ייסוריו,‬
‫‫ולהיות שותפים גם לתחייתו.‬
‫‫אמן.‬
‫‫תודה, תודה רבה.‬
‫‫תודה.‬
‫‫מה שלום הילדים?‬
‫‫שלומם נהדר.‬
‫‫נפלא.‬
‫‫טוב לראות אתכם שוב.‬
‫‫מחפשים בית חדש לצ'ונסי‬
‫‫תבורכו.‬
‫‫שנלך?‬
‫‫בטח.‬
‫‫תמיד ראיתי את הצד החיובי בכל דבר.‬
‫‫אתה יודע, גם במצבים הכי גרועים,‬
‫‫תמיד הצלחתי לראות את חצי הכוס המלאה.‬
‫‫אבל הפעם זה שונה.‬
‫‫אני לא מוצא אף נקודת אור.‬
‫‫ואני חייב...‬
‫‫אני מתאמץ לחפש אותה.‬
‫‫למען המשפחה.‬
‫‫למען ילדיי.‬
‫‫אתה מתפלל, קלארק?‬
‫‫כלומר, שלא במוסדות דתיים.‬
‫‫לא.‬
‫‫אבל אני לא ממש מאמין באלוהים ובישו, ‫בשום דבר כזה.‬
‫‫בטח שלא עכשיו.‬
‫‫כלומר, אין משמעות לשום דבר.‬
‫‫בטח שאין, עם כל מה שעובר עלינו.‬
‫‫בכל פעם שאני מרגיש...‬
‫‫שאני לא חש באלוהים...‬
‫‫שאני לא מסוגל לתפוס אותו,‬
‫‫אני אומר לעצמי שאם...‬
‫‫אם אלוהים נמצא בכל מקום...‬
‫‫אז אלוהים נמצא באבן הזו.‬
‫‫וכשאני מחזיק אותה,‬
‫‫אני מרגיש שהוא מוחשי קצת יותר.‬
‫‫ותוכל לייחס כל משמעות שתרצה לאבן הזו.‬
‫‫או שלא.‬
‫‫ואם כך, זו סתם אבן טיפשית.‬
‫‫כך או כך...‬
‫‫עכשיו היא שלך.‬
‫‫הודעות ‫דיוויד: איפה את?‬
‫‫בשוק הפרחים‬
‫‫גמרתי חזק כל כך הבוקר איתך, ארנבונת‬
‫‫עדיין מתאושש‬
‫‫אני מניחה שלא תבוא לארוחת הערב.‬
‫‫נשלח‬
‫‫אני אקח את אלה.‬
‫‫אני לא שומעת!‬
‫‫ארבע מאות וחמישים, כן?‬
‫‫בסדר.‬
‫‫שלום.‬
‫‫גברת סטאר?‬
‫‫אה, סי-קיי.‬
‫‫ברוך שובך, גברתי.‬
‫‫תמיד מנחם כל כך לראות אותך.‬
‫‫אני אקח לך אותם.‬
‫‫- תודה. ‫- תודה.‬
‫‫איפה פורי?‬
‫‫פורי!‬
‫‫גברתי, חזרת הביתה מוקדם.‬
‫‫זו הכביסה של דיוויד?‬
‫‫כן, גברתי.‬
‫‫דיוויד היה בבית?‬
‫‫לא, גברתי.‬
‫‫מר דיוויד התקשר לסם.‬
‫‫סם הסיע אותי למלון כדי לקחת בגדים.‬
‫‫הוא אמר לא לספר לך.‬
‫‫אל תעזי לאסוף אותם משם.‬
‫‫תוריד את הראש.‬
‫‫יופי.‬
‫‫ככה.‬
‫‫לא ידעתי בכלל שיש לך צלקת שם.‬
‫‫תסתובב.‬
‫‫זוכר שהייתה לך תאונה?‬
‫‫זה חשוב כל כך.‬
‫‫איך את יודעת קוריאנית?‬
‫‫מדרמות קוריאניות.‬
‫‫ולמה את לא?‬
‫‫אני יודעת קצת.‬
‫‫גדלתי בארה"ב,‬
‫‫אז ההורים מדברים בקוריאנית ‫ואני עונה באנגלית, בעיקר כדי לעצבן.‬
‫‫בעיקר מפני שאני שומעת ‫מאימא שלי רק "בוגי אופסו".‬
‫‫מה זה אומר?‬
‫‫זה אומר "אין מזל טוב".‬
‫‫אימא שלי ושאר הדודות ‫אוהבות לספר לי שאין לי מזל.‬
‫‫זה בגלל הפנים שלי.‬
‫‫מה רע בפנים שלך?‬
‫‫עצמות הלחיים שלי בולטות מדי ‫והסנטר שלי מחודד מדי.‬
‫‫- זה מרחיק כל דבר טוב. ‫- אין מצב.‬
‫‫כשהייתי נערה,‬
‫‫אימא שלי הלכה למגדת עתידות בניו יורק. ‫מבלי לספר לי, כמובן.‬
‫‫מצאתי ספרון אדום קטן במגירת התחתונים שלה.‬
‫‫בקוריאנית ובסינית, אז לא יכולתי לקרוא.‬
‫‫הצטרכתי לשאול איזה סבא קוריאני ‫שפגשתי ברחוב מה כתוב שם.‬
‫‫הוא אמר "את שועטת לעבר תהום על סוס עיוור".‬
‫‫אז כן, אני מקוללת.‬
‫‫יפה כמוך לא תהיה מקוללת.‬
‫‫תמיד רציתי לנסוע לניו יורק.‬
‫‫היית פעם ב"סנטרל פרק"?‬
‫‫כן, כולם מבקרים בסנטרל פארק.‬
‫‫לא, "סנטרל פרק".‬
‫‫בית הקפה מהסדרה "חברים".‬
‫‫נראה לי שזה צולם באולפן בברבנק.‬
‫‫אז הוא לא אמיתי?‬
‫‫כמו רוב הדברים בהוליווד.‬
‫‫טוב, זו פנטזיה נחמדה.‬
‫‫לגור בדירה גדולה כזו, ‫בעיר גדולה, עם החברים שלך.‬
‫‫בחיים לא יהיה לנו כסף לזה כאן.‬
‫‫אז איפה את גרה?‬
‫‫עם המשפחה שלי.‬
‫‫כמו רובנו פה.‬
‫‫אני אוהבת אותם, אבל אני גם רוצה ‫שיהיה לי כסף לדירה משלי,‬
‫‫להיות חופשייה ועצמאית.‬
‫‫אז חברה שלי בלהקה...‬
‫‫והיא תופיע הערב.‬
‫‫זה רק במרחק חמש דקות הליכה.‬
‫‫אם אלה רק חמש דקות...‬
‫‫איזו להקה?‬
‫‫הם מוצלחים?‬
‫‫ממש, ממש, ממש מוצלחים.‬
‫‫הכי טובים בהונג קונג.‬
‫‫אם הם הכי טובים בהונג קונג, ‫אני חייבת לבוא.‬
‫‫כן.‬
‫‫- לשם? ‫- כן.‬
‫‫שלום!‬
‫‫- שלום! ‫- הפתעה!‬
‫‫- היי! ‫- תראו את מי מצאנו‬
‫‫- ליד הדלת שלך. ‫- אהבתי!‬
‫‫בחיי. תראו אותך.‬
‫‫- אני ענקית. ‫- את מהממת.‬
‫‫- סליחה שאיחרנו. ‫- הבאנו לך יין!‬
‫‫לא. מדהים. הגזמתם. תודה.‬
‫‫איפה דיוויד?‬
‫‫אה, יש חדשות רעות.‬
‫‫הוא הלך להתאמן לפני הסעודה‬
‫‫- במכון כושר. ‫- כן.‬
‫‫- ונתפס לו הגב איכשהו. ‫- אוי, לא.‬
‫‫- אני יודעת. קוקטייל? ‫- זה קרה לריצ'רד בשנה שעברה.‬
‫‫- כן, הייתי על הרצפה במשך שבוע. ‫- זה נוראי.‬
‫‫דווקא עזר. ככה נתתי לו את התינוק,‬
‫‫ושניהם לא יכלו לזוז משם.‬
‫‫אהבתי.‬
‫‫אולי ייתפס לך הגב.‬
‫‫יהיה נחמד שתישארי בבית.‬
‫‫בכל אופן, הוא בתור לכירופרקט.‬
‫‫שנשתה במרפסת?‬
‫‫- אני לא. ‫- אני אשמח.‬
‫‫ברור. אפשר אחד בלי אלכוהול בשבילה?‬
‫‫אמרתי שאני לא רוצה! תעזבי אותי!‬
‫‫תירגעי. זה לטובתך, מתוקה.‬
‫‫לא, תפסיקי. אני לא רוצה!‬
‫‫למה את מתנהגת ככה?‬
‫‫אני מנסה להגן עלייך.‬
‫‫היי, חמוד.‬
‫‫וואו, תראו את זה.‬
‫‫מה קורה?‬
‫‫- דייזי! ‫- מה קורה פה?‬
‫‫מרגרט?‬
‫‫- אולי תפסיקי? דייזי! ‫- מרגרט!‬
‫‫זה יבטיח את שלומך. תפסיקי!‬
‫‫- אימא, די! ‫- אני חייבת!‬
‫‫- אבא, הצילו! ‫- יצאת מדעתך?‬
‫‫תפסיקי! מרגרט, תפסיקי!‬
‫‫אני חייבת להגן עליהם.‬
‫‫ממה?‬
‫‫על מה את מדברת?‬
‫‫- מרגרט! ‫- צריך שיהיה לנו תיעוד מפורט.‬
‫‫היי, מתוקה. היי.‬
‫‫דייזי, זה בסדר.‬
‫‫היי, זה בסדר.‬
‫‫זה בסדר.‬
‫‫- את בסדר. ‫- אבא...‬
‫‫אימא רצתה תמונות של סימני ההיכר שלנו.‬
‫‫המשרד שלך מרווח מאוד.‬
‫‫יש שם הרבה מקום לחדר לילד.‬
‫‫זה בדיוק מה שעשינו.‬
‫‫- שינינו את חדר העבודה לחדר ילדים. ‫- הישג מרשים,‬
‫‫בהתחשב בעובדה שאין לכן זין.‬
‫‫ריצ'רד.‬
‫‫הילרי, אסור לי לשאול...‬
‫‫אני יודעת מה את עומדת לומר ולא, אסור לך.‬
‫‫אבל אני רק רוצה לדעת ‫כי זה באמת מעניין אותי.‬
‫‫אי אפשר לדעת אף פעם‬
‫‫אם לאנשים אין תינוקות מבחירה או...‬
‫‫תניחי שזה מבחירה, אלא אם כן נאמר לך אחרת.‬
‫‫למה אי אפשר לשאול לגבי ילדים?‬
‫‫זה לא שונה מכל תחום עניין אחר.‬
‫‫בקרוב יהיה אסור לשאול ‫אם מישהו שיחק טניס או...‬
‫‫כן, או היה באורגיה.‬
‫‫שאלתי אותה שאלה רצינית.‬
‫‫אם אתם חייבים לדעת...‬
‫‫לא ניסיתי טניס ולא אורגיות.‬
‫‫- אז כדאי לך לנסות מתישהו. ‫- אפנה את יום שלישי.‬
‫‫אי אפשר לקחת אותך לשום מקום.‬
‫‫גברתי, גברת מרגרט בדלת.‬
‫‫- היא רוצה לדבר איתך. ‫- כן.‬
‫‫כן, כדאי לנו בארבעה.‬
‫‫- רביעייה? ‫- סליחה.‬
‫‫כן.‬
‫‫- מרגרט. ‫- היי.‬
‫‫את נראית טוב.‬
‫‫תודה.‬
‫‫- אני עורכת ארוחה. ‫- מצטערת להפריע.‬
‫‫אני פשוט...‬
‫‫אמרת שנהגת להשקות לו את הצמחים‬
‫‫ולשמור לו על הכלב לפעמים.‬
‫‫יש לך מפתח לדירה שלו?‬
‫‫- מרגרט. ‫- יש לך, נכון?‬
‫‫אני לא אעזור לך לפרוץ לבית של אדם מת‬
‫‫כדי שתחטטי לו בחפצים.‬
‫‫אני חייבת לדעת.‬
‫‫ואם היית חברה שלי, היית עוזרת לי.‬
‫‫זה לא פייר.‬
‫‫את תמיד עושה את זה.‬
‫‫אתה ממציאה תיאוריות.‬
‫‫עשית את זה לדיוויד.‬
‫‫השמצת אותו...‬
‫‫כבר התנצלתי על מה שקרה לדיוויד.‬
‫‫אני לא יכולה לשנות מה שקרה.‬
‫‫ותביני שסיפרתי למשטרה רק מה שהם רצו...‬
‫‫לא חיבבת אותו אף פעם.‬
‫‫לא משנה אם חיבבתי אותו או לא.‬
‫‫הוא ישב ושתה בבר, מרגרט.‬
‫‫הוא לא חטף לך את הבן.‬
‫‫הוא שיקר לגבי איפה שהיה.‬
‫‫ולכן הוא נחשד.‬
‫‫מה את רוצה שאעשה לגבי זה?‬
‫‫- אני לא אשמה שהוא יצא לשתות... ‫- אני לא יכולה איתך יותר.‬
‫‫אני לא אעמוד מנגד ‫בזמן שתהרסי לעוד אדם את החיים סתם ככה,‬
‫‫ובטח לאדם שאיננו ולא יכול להגן על עצמו.‬
‫‫כריסטופר היה אדם טוב.‬
‫‫רוב האנשים טובים בעיניי.‬
‫‫גם אני חשבתי ככה ותראי מה קרה.‬
‫‫אני רק רוצה למצוא את גאס.‬
‫‫לא אכפת לי יותר מאף אחד או מכל דבר אחר.‬
‫‫באמת שלא.‬
‫‫לא נותרה בי שום יכולת לזה.‬
‫‫כולנו רוצים שגאס יימצא.‬
‫‫אומרים שכאב אי אפשר למדוד, אבל זה לא נכון.‬
‫‫הכאב שלי גרוע בהרבה ‫ממה שתוכלי לדמיין אפילו,‬
‫‫ובחיים לא תביני ‫למה אני פועלת ככה או מרגישה ככה,‬
‫‫כי את לא אימא.‬
‫‫שיישאר אצלך.‬
‫‫היי, היי. תירגע. תירגע.‬
‫‫זה ריק, חמוד.‬
‫‫קדימה.‬
‫‫קדימה, תאכלו.‬
‫‫- להוסיף לך עוד? ‫- לא, תודה.‬
‫‫אסי, אני אענה.‬
‫‫כן, אדוני.‬
‫‫מי זה יכול להיות?‬
‫‫היי, תודה שבאת.‬
‫‫היי, ילדים.‬
‫‫בואו ותכירו מישהו.‬
‫‫- מה? ‫- מה קורה?‬
‫‫- אלוהים. מי היא? ‫- וואו.‬
‫‫הוא. קוראים לו צ'ונסי.‬
‫‫- הוא שלכם עכשיו. ‫- מה?‬
‫‫תמיד נחמד שיש כלבים במשפחה.‬
‫‫הם נאמנים ויודעים לשמור.‬
‫‫הוא לא ישמור על שום דבר. הוא חמוד מדי.‬
‫‫היי, צ'ונסי.‬
‫‫- הוא כזה חמוד. ‫- היי, צ'ונסי.‬
‫‫ארוחה חווייתית.‬
‫‫- הכול הוזמן שבועות מראש. אין מקומות. ‫- נפלא.‬
‫‫- יש רשימת המתנה? ‫- אפשר להירשם.‬
‫‫- סליחה. ‫- וואו.‬
‫‫וואו.‬
‫‫- זה מרנג? ‫- כן.‬
‫‫כן. זו אלסקה אפויה.‬
‫‫- בחיים לא אכלתי דבר כזה. ‫- חכי ותראי.‬
‫‫נראה מעדן.‬
‫‫אני מתה לטעום.‬
‫‫- תודה, סי-קיי. ‫- בשמחה. תיהנו.‬
‫‫- התעלית על עצמך הפעם. ‫- כן.‬
‫‫איך נאכל את זה, לעזאזל?‬
‫‫אבל ברצינות, זה היה פשוט נפלא.‬
‫‫כי אנחנו מזמן לא...‬
‫‫היי!‬
‫‫מזמן לא התראינו!‬
‫‫חשבתי שאת לא באה.‬
‫‫התגעגעתי!‬
‫‫מרסי, אלה החברות שלי.‬
‫‫- היי! ‫- היי!‬
‫‫- מה איתה? ‫- אנגלית.‬
‫‫אנגלית!‬
‫‫- רוצה לשתות משהו? ‫- בטח.‬
‫‫טוב, אני כבר חוזרת.‬
‫‫בסדר.‬
‫‫היי, מרסי.‬
‫‫זו הפעם הראשונה שלך בהונג קונג?‬
‫‫אני פה כבר שנה וחצי.‬
‫‫- שנה וחצי. ‫- נעים להכיר אותך.‬
‫‫דיברנו על מערכת היחסים שלה.‬
‫‫הן עברו לגור ביחד. זה ממש מתוק.‬
‫‫אני שמחה לשמוע.‬
‫‫נספר לה את כל הסודות האפלים שלך!‬
‫‫כן!‬
‫‫מרסי? מרסי? את בסדר?‬
‫‫מרסי!‬
‫‫איזו יפה את, גברת הילרי.‬
‫‫תודה, פורי.‬
‫‫סם חונה בחוץ?‬
‫‫- כן, גברתי. ‫- יופי.‬
‫‫- גברתי? ‫- כן?‬
‫‫מה העניין?‬
‫‫רציתי להתנצל לגבי הכביסה של אדון דיוויד.‬
‫‫- שלא סיפרתי. ‫- זה בסדר.‬
‫‫אני לא כועסת.‬
‫‫וגברתי?‬
‫‫רק רציתי שתדעי שאני תמיד לצידך.‬
‫‫תודה, פורי.‬
‫‫אני מעריכה את זה.‬
‫‫סם, קח אותי למר סטאר.‬
‫‫גברתי?‬
‫‫אל תיתמם, אתה יודע איפה הוא. קח אותי לשם.‬
‫‫כן, גברתי.‬
‫‫מה? כן!‬
‫‫אמרתי שאני מותש!‬
‫‫אני חייב לשתות משהו. לשתות אחרי העבודה.‬
‫‫כן...‬
‫‫היי, אימא.‬
‫‫סליחה, התכוונתי להחזיר טלפון.‬
‫‫את חולה?‬
‫‫את נשמעת חולה.‬
‫‫אני סתם עייפה.‬
‫‫הייתי ממש עסוקה ועבדתי הרבה.‬
‫‫מקווה שמשלמים לך הרבה.‬
‫‫אף פעם אין לך זמן להתקשר אליי.‬
‫‫את אף פעם לא עונה.‬
‫‫התקשרתי אלייך הרגע.‬
‫‫לא הזמנת אותי להונג קונג אפילו.‬
‫‫את מעציבה אותי מאוד.‬
‫‫אז בואי. אני אשמח לראות אותך.‬
‫‫אבא שלך אמר לך להגיד את זה?‬
‫‫ברור לי שדיברתם.‬
‫‫הוא ידבר עם הבת שלו, ‫אבל לא עם האימא שלה...‬
‫‫זה היה מיוזמתי, אימא.‬
‫‫טוב, גם אני עסוקה לפעמים.‬
‫‫כולם תמיד רוצים ממני משהו.‬
‫‫אף אחד לא שואל מה אני צריכה באמת.‬
‫‫מה את צריכה?‬
‫‫לא משנה.‬
‫‫טוב, אני צריכה לסגור.‬
‫‫החברים שלי מחכים.‬
‫‫יש לך חברים?‬
‫‫כמה?‬
‫‫הרבה.‬
‫‫יותר משאפשר לספור.‬
‫‫אני שמחה שיש לך.‬
‫‫את לא בודדה לגמרי כמו אימא שלך.‬
‫‫טוב. אני צריכה לסגור.‬
‫‫אני מנתקת.‬
‫‫בסדר.‬
‫‫אפשר לקבל פינו נואר?‬
‫‫אז מצאת אותי.‬
‫‫לא באת לארוחה.‬
‫‫היה כיף חיים.‬
‫‫ריצ'רד הסקסיסטי ‫הזכיר אורגיות ושתה את כל היין.‬
‫‫הילס, אני מצטער על ההודעה מקודם.‬
‫‫ועל הכול, למען האמת.‬
‫‫אני חושבת שאתה נלחץ.‬
‫‫שנינו נלחצים.‬
‫‫ואני לא רוצה שנעשה עוד טעויות.‬
‫‫אני לא יכולה לחיות בלעדיך.‬
‫‫ואני גם לא רוצה.‬
‫‫אני לא יודעת מה אעשה אם...‬
‫‫לא תהיה מולי בארוחה חגיגית ‫כדי שאוכל להרים אליך גבה.‬
‫‫הייתה לנו תוכנית.‬
‫‫ואני לא יודעת מה שווה התוכנית הזו בלעדיך.‬
‫‫זה בדיוק העניין. אין שום תוכנית.‬
‫‫לא. נוכל להמשיך ולנסות לעשות ילד.‬
‫‫אין לי מושג מה הייתי עושה ‫אם היית אומרת את זה לפני שנה בערך.‬
‫‫פשוט נראה לי שלא את ולא אני ‫מסוגלים להיות הורים כרגע.‬
‫‫אני לא מוכנה לאבד אותך.‬
‫‫גם אני לא מוכן לאבד אותך.‬
‫‫רק תבטיח לי שלא תיתן לי למות לבד,‬
‫‫כשלצידי רק הצמח של השכן המת שלנו.‬
‫‫ופורי.‬
‫‫עציץ ופורי.‬
‫‫לעזאזל.‬
‫‫ברור לך שהתגעגעתי אלייך?‬
‫‫גם אני מצטערת.‬
‫‫על כל מה שקרה בשנה האחרונה.‬
‫‫כן.‬
‫‫אנחנו מסוגלים ליותר.‬
‫‫אני פשוט מרגיש ‫שלא יכולתי לדבר איתך לאחרונה.‬
‫‫ואני רוצה...‬
‫‫מה?‬
‫‫סליחה. יש שפתון על הכוס והוא לא שלי.‬
‫‫הוא גלגל לי עיניים הרגע. ראית?‬
‫‫הייתי נעלבת אם זה לא היה חור עלוב.‬
‫‫אני לא מאמין עלייך.‬
‫‫בחייך. אתה לא מצפה‬
‫‫שאני אשתה מכוס מוכתמת בשפתון של מישהי.‬
‫‫אם זה חור עלוב, למה באת לפה?‬
‫‫אם אני כלום, אם אני זבל.‬
‫‫על מה אתה מדבר?‬
‫‫סתם צחקתי, דיוויד.‬
‫‫מספיק לנסות להציל אותי.‬
‫‫אני לא צריך שיצילו אותי.‬
‫‫אני מנסה להציל את הנישואים שלנו.‬
‫‫אני היחידה שמנסה?‬
‫‫עוד אחת. תודה.‬
‫‫אני יודעת שזה פה.‬
‫‫קלארק!‬
‫‫ידעתי!‬
‫‫הוא היה שם. הוא היה בתאילנד.‬
‫‫הוא היה באותו חוף בדיוק.‬
‫‫של מי הכלב הזה?‬
‫‫מה...‬
‫‫מה קורה פה?‬
‫‫לבלש צ'אנג יש...‬
‫‫כדאי שתשבי, מרגרט.‬
‫‫בואי הנה, מותק.‬
‫‫בלשים ביבשת‬
‫‫מצאו גופה שתואמת לתיאור של גאס.‬
‫‫נצטרך שתזהו אותה.‬
‫‫הגופה נמצאת בחדר מתים בשנג'ן.‬
‫‫אני מציע שניצור קשר בבוקר.‬
‫‫בטח קשה לכם מאוד, אבל...‬
‫‫ד"ש מתאילנד‬
‫‫זו הכתובת של חדר המתים בשנג'ן.‬
‫‫נדבר בטלפון בבוקר.‬
‫‫מרגרט.‬
‫‫צר לי.‬
‫‫מצטער לבשר לכם זאת.‬
‫‫לכריסטופר מארי‬
‫‫הלוואי שהיית פה! ‫המון נשיקות, ג'ני‬
‫‫היי! חזרת?‬
‫‫תראי אותו! הוא שיכור!‬
‫‫זר דפוק! הוא מסריח כולו!‬
‫‫הקאתי עלייך, ארנבונת?‬
‫‫קצת.‬
‫‫אני מצטער.‬
‫‫סליחה.‬
‫‫לילה טוב, דיוויד.‬
‫‫לילה טוב, מרסי.‬
‫‫קלארק, צריך ללכת.‬
‫‫אבא?‬
‫‫כן, מתוקה?‬
‫‫תוכל לומר לאימא שאני מצטערת?‬
‫‫לכי לישון, טוב?‬
‫‫תרגום כתוביות: מירן קראוס‬
‫‫בקרת כתוביות ‫גדי לוי‬