Gus.
Undskyld.
-Undskyld. -Kom her, skat.
Undskyld.
Gus, kom tilbage.
Undskyld.
Gus, stop.
-Undskyld. -Skat, kom nu.
Undskyld.
Gus. Nej. Gus.
Undskyld.
Jeg fik dig.
Hvis du falder bag ved, bliver du ituhakket.
Vil du det?
Nej, du bliver ituhakket.
Ikke jeg. Du bliver ituhakket.
Nej, dig.
Tak skal du have. Mange tak.
Tak, det er jeg ked af.
-Det er ok. -Det kan du ikke.
Du må ikke stikke af. Ikke på denne båd. Okay?
Bliv hos mig, far.
Vi er på en båd og der er vand overalt,
og det er meget farligt.
Nej.
Er der en dato for, hvornår du finder et nyt hjem til barnet?
De fleste mødre underskriver ikke. De tror, de vender tilbage.
Så barnet ender med at være her meget længe.
Denne vej.
Den næste del af turen er kun mulig...
takket være jeres fortsatte donationer.
Det holder vi af. Besøg...
Se på al den ost, og ingen spiser noget af det.
Har alle så meget europæisk ost derhjemme,
at buffeten er usynlig for dem?
Har du prøvet denne burrata? Det er så godt.
Ja, ikke?
Jeg skal til Italien i år.
Det skal jeg.
-Det kan du ikke. -Hvorfor ikke?
Fordi det er uansvarligt?
Du tog til Italien i år to gange.
Og til Thailand, Indien, Australien.
Det er anderledes.
På grund af dine trustfonde?
Vær ikke så hård.
Du skal have en karriere eller i det mindste et job.
Kom. Vi skal møde mine venner.
Vi læste vist ikke invitationen rigtigt.
Vand, vin, børn. Frygtelig kombination.
Som at blive omringet af en kæmpe swimmingpool.
Jeg tager med Essie.
Nej, du bliver her, skat.
Jeg bad om en Coke Zero. Det er Diet Coke.
Det er ikke det samme.
Vi beklager, frue.
Du kan ikke tale sådan til dem.
Jeg har boet her så længe. Det er den eneste måde.
Tante Essie.
Jeg tager ham fru Margaret.
Tusind tak, Essie.
Jeg tager med dig, Essie.
Han har det godt med din hushjælp.
Essie har været hos os, siden Gus blev født. Hun er familie.
Jeg måtte købe Mercys billet til Hongkong.
Hun boede i etværelses lejlighed med sin mor.
Hongkong syntes langt nok væk for hende.
Undskyld. Pligten kalder.
Hej, hvordan går det?
-Godt at se dig. -Gik du på Columbia?
Stipendium.
Der var du heldig.
Nej. Jeg havde karaktererne.
Jeg er alt andet end heldig.
Det er faktisk sjovt. Jeg er lidt forbandet.
Forbandet?
Især mit ansigt, det tiltrækker ulykke.
Ikke kun mit ansigt.
Jeg fik mine kort læst som teenager,
og de sagde alle det samme.
At jeg aldrig gifter mig, aldrig får en familie, dør alene.
Den slags ting.
Det er intenst.
Vil du besøge ham?
Ja. Jeg tager nok med mine forældre, når han flytter i efteråret.
Mind mig om at præsentere dig for min ven Antonio.
Han ejer mange fede klubber på Manhattan.
-Hvilke? -Han ejer... DL...
Vi tog jo afsted den sommer?
Åh gud, ja...
Hvad?
-Gud. -Min...
Gør det nu bare.
-Nej. -Philena.
Jeg sagde jo, hun var skør.
Vover jeg at svømme under båden?
Ja, gør det.
Gør det.
Du vil altid være uheldig.
Hun rider på en blind hest mod en klippe.
Du skal passe på... Du er forbandet.
Du vil aldrig gifte dig eller stifte familie.
Se
Du vil dø alene.
Før du springer. Sæt den sammen. Hun vil altid være forbandet.
Du blev født med en forbandelse. Uheldet følger dig.
Du har ikke andet. Vær forsigtig.
Det vil aldrig gå dig godt. Jeg har aldrig set en uheldig person som hende.
Hun er klar.
Okay.
Hej med dig.
Hvordan endte du herinde?
Hun er så lille.
Lille som en fugl.
I modsætning til Chloé, der blev født så fed,
at sygeplejerskerne samledes om at se på hende.
Ja, men ingen kan modstå en fed baby, vel?
De små elastikhåndled.
Da vi kom hjem, låste min mor os inde i en måned.
Ikke?
Jeg måtte ikke vaske mit hår,
hun fodrede mig med bitter te og suppe, der var så ulækker.
Din stakkel.
Ingen laver suppe til dig.
Nej.
Hvad skete der? Er du okay?
Her.
Jeg henter...
Værsgo.
Hvad skete der?
Undskyld.
Hvor er dit tøj?
Jeg henter dem til dig, hvis du vil.
Jeg hedder i øvrigt Margaret.
-Hvidvin til damen. -Jamen, tak skal du have.
Jeg skal vist ikke have mere vin.
Og jordbærhalløj til madame.
Kunne I tænke jer noget andet?
Nej,
-Ja? -Tak.
Vi ses senere.
Meget godt oplært.
Ikke dårligt.
Ikke dig.
Hongkong skulle være en ny start.
En ny start, virkelig?
Som 24-årig?
Du tager pis.
Fair nok.
"Fair nok."
Du er morsom.
Kan I lide Hongkong?
Ja.
Jeg får nogle gange hjemve, men...
Vi bor på toppen. Spektakulær udsigt.
Ja.
Det vrimler med skaldede hvide mænd i cabrioleter.
Jeg kender F-ordet.
Hej. Det lovede du ikke at sige.
Du ikke skulle ikke sige det foran mor.
Jeg tror, jeg vil sige det.
Hej.
Sig det aldrig. Især ikke foran din mor.
Hun arbejder hårdt for dig.
-Du siger det aldrig, okay? -Okay.
Okay.
Hvad... Øjeblik.
Øjeblik.
Har du søskende?
Enebarn.
Virkelig?
Min tante har en restaurant i Queens.
Hun behøvede min mors hjælp, så jeg passede altid fætrene.
Jeg elsker børn.
Godt, for hun havde cirka syv milliarder af dem.
Ryst ikke.
Hvis du...
Hvis du har brug for en hånd, kan du hive fat i mig.
Folk siger det altid, og de mener det aldrig.
Jeg mener det.
Du må ikke ryste den.
Jeg kan føle mig bedre tilpas omkring børn end voksne.
Fuck.
Bare rolig.
Jeg skræmmes ikke så let.
Jeg vil have Essie.
Jeg har dig.
Jeg vil have Essie. Nej, hun har travlt.
Mor har dig.
Jeg vil have Essie.
Bær mig.
Han vil have dig.
Ja, frue.
Kom nu.
Du skal lytte til din mor.
Jeg er træt.
Bare rolig. Mac fik dem.
Jeg har det.
Behold det i den.
-Nej, jeg har styr på det. -Kan jeg hjælpe?
Det er fint.
Hej Pinot.
Hvordan går det?
Vær forsigtig, Gus.
Kom.
Hej Sam.
Hr.
Tak.
Nye skolebilleder?
Børnene ser ældre ud nu.
De bliver store.
Ja.
Hvor gamle er de nu?
Ni og syv.
Ni og syv?
Wow.
Jøsses, tiden flyver.
Det føles som i går, de var seks og otte.
Du er heldig. De ser søde ud.
Tak.
Vi prøver at få en baby.
Ja.
Jeg troede ikke, at jeg kunne blive far.
Jeg ved det ikke.
Når man får børn, er det som at skrue tiden tilbage.
Nu har jeg et kompliceret forhold til min familie.
Jeg ser dem ikke meget mere.
Måske skulle jeg være taget til min brors bryllup.
Men...
Der er for meget historie.
Hilarys familie er selvfølgelig en krigszone.
Vi gør det forhåbentlig anderledes.
Ja.
Hej. Hilary Starr.
Kom med mig.
Hej.
Undskyld, jeg er sent på den.
Hej.
Jeg gik.
De har muslinger.
Du elsker muslinger.
Hvordan var det?
Hjerteskærende og fuld af desinfektionsmiddel.
Hvad?
Jeg fik snakket, sagt tak og skrevet checks,
og de uddelte babyer.
Holdt du en?
En lille pige
på knap en måned og allerede i systemet.
Jeg var bare...
Vi sagde til hinanden: "Fuck."
"Hvordan endte jeg her?"
Jeg havde ondt af hende.
Jeg ville ikke tage hende med hjem,
men jeg tænkte: "Jeg giver en drink om 20 år"
Og alle disse kvinder
med kærlige blikke, der siger de rigtige ting,
og jeg er bare...
Hvad?
Jeg er bare mig.
Jeg er bare... mig. Det er forfærdeligt.
Det bestilte vi ikke.
Din booking var et særligt jubilæum.
-Det er okay. -Hils, tag en.
Nej, det behøves ikke.
Jeg har det godt i dag.
Okay, så gør jeg det. Tak.
Ønsker De noget?
Jeg har det fint, tak.
-Jeg vil også have muslinger. -Ja?
Nå, for muslinger.
For muslinger.
-De burde altid være på menuen. -Ja.
Denne eftermiddag fik mig til at tænke på os,
på at få et barn,
og hvordan folk bliver overstrømmet af kærlige følelser.
Hvis de adopterer, hvordan de...
De møder deres barn og ved det.
I det øjeblik ved de det.
Men hvordan ved de det? Hvad ved de?
Ja.
Hvad, hvis jeg ikke føler noget?
Det vil du nok med dit eget.
Vil jeg?
Ja... Hør.
Kom her.
Når vi får et barn, vil vi glemme, hvor hårdt det var at lave et.
Okay?
Næste måned er vores.
Vi prøver fortsat.
Okay?
Ja.
Okay.
Jeg kan ikke lide rød mad.
Jeg vil have noget andet.
Du kan lide rød mad, bær er røde, ketchup er rød...
Jeg vil have chow fan.
Jeg kan ikke lide det.
Skal jeg lave chow fan?
Nej. Vi er ikke en restaurant,
de kan ikke bare bestille mad.
-Men Essie arbejder for os. -Hallo.
Essie hjælper os, hun er her ikke for at forkæle jer.
Din mor lavede en lækker lasagne,
nu skal du spise den.
-Den stinker. -Jeg ville have chow fan.
Gud, Philip.
Jeg ville ikke spise, hvis det var foran mig.
-Spis din mad. -Det vil jeg ikke.
Okay, det er latterligt, Gus.
Det er det, kom nu, skat.
Jeg tæller til tre.
En, to...
Nej.
Fuck.
Nu venter der.
Sikket rod, du lavede, og nu må jeg rydde op.
Så du kan blive her.
Du rører dig ikke, er du med?
Du venter på mig.
-Hej Christopher. -Hej.
Hvordan har Pinot det med den nye mad?
Hun har mere fast afføring, så det er en god start.
Ja, helt sikkert.
Du har ikke noget imod at passe hende i weekenden?
Slet ikke, god fugletur.
Tak.
Gus.
Hvad laver du her?
Gus.
Okay, kammerat, Gus.
Gus.
Hvor gik Gus hen?
Der er han.
-Jeg følger ham hjem. -Okay.
-Skal du hjem? -Jeg kommer igen.
-Hvem er det? -Kom.
Hej.
Hej Pinot.
Kom.
Daisy, er Gus indenfor?
Okay.
Jeg sagde, du ikke skulle gå nogen steder.
-Hil, tak. -Jeg fandt ham på gulvet.
-Det er længe siden -Vil du have en drink?
Deres iste.
Essie var god til dem, da de var små.
Nu giver hun dem, hvad de vil have,
ingen disciplin, og jeg skal være skurken.
Måske er I vokset fra hende.
Måske, vi ville aldrig slippe hende. Essie er familie.
Det siger du altid.
"Essie er familie."
Det er hun ikke. Det ved du.
Hun har boet hos os, siden Gus blev født.
Det ved jeg, men alle her har hushjælp.
Du er arbejdsgiveren.
Ikke hendes ven.
Du skal sætte de grænser,
ellers kender hun ikke reglerne.
At bo her hjælper ikke.
Vi er i Hongkong, men det føles af og til
som en lille by i Connecticut.
Ja, jeg var på en yacht i dag, og der var en flok expats,
der brokkede sig,
hældte ketchup på deres ramen og råbte ad deres assistenter.
Gud, det værste.
Hvad er der til aftensmad?
-Chow fan. -Igen?
Ja.
-Er det godt? -Ja.
-Det er dit problem. -Ingen solidaritet.
-Ingen. -Du er alene.
Hej, mor.
Jeg tager p-piller igen.
Ved David det?
Jeg ved det. Jeg hader at lyve for ham...
Hvordan skal jeg fortælle det?
Jeg vil ikke få dig på andre tanker,
men jeg vil fortælle dig det.
Da jeg blev gravid med Gus,
ville jeg ikke have et barn til.
Det vidste jeg ikke.
Jeg føler skyld ved at sige det,
men en stemme i mit hoved gentog sig hele tiden:
"Jeg vil ikke have flere børn."
Som ønskede jeg hans forsvinden.
Men så blev han født, og jeg så hans ansigt,
og de første ord var: "Undskyld."
Du må ikke gå glip af børn, Hil,
fordi du tror, du ikke kan klare kaosset.
Det kan du.
Jeg ved, du kan.
Og hvis jeg ikke kan?
Eller hvad, hvis jeg ikke vil?
Vi ender altid med at ofre mere, du sagde det.
Vi står for mere arbejde, skal være skurken.
Jeg vil ikke påtage mig den rolle.
Tror du ikke, David vil støtte dig?
Det er ikke det, det er bare...
-Drikker han igen? -Nej.
Nej, han er fantastisk.
Han prøver virkelig, han har været ædru i næsten et år.
Hvor mange år?
Han ville være en god far.
Det er ikke det, faktisk ville han være fantastisk.
Derfor virker det ikke fair over for ham.
Men vi var enige om det,
da vi blev gift.
Vi ønskede ikke børn.
Nu har han ombestemt sig,
og jeg føler mig presset
til noget, jeg tvivler på, jeg vil.
Køber du det spil på min telefon?
-Ikke nu -Du ville købe det efter middagen.
Daisy, din mor sagde nej.
-Giver du os... -Vil du ikke nok?
-Jeg har lavet matematik. -Nej, hun lyver.
-Råb ikke. Giv... -Hvordan ved du det?
-Vi var ikke sammen i dag. -Det føles sådan.
Du skal bare indtaste adgangskoden der.
Tak, mor.
Det er jeg ked af.
Jeg talte med Margaret. Hun havde brug for afløb,
og så faldt vi i snak, og jeg glemte tiden...
Hej Puri, alt vel?
I morgen skal du hente en pakke i TST for mig.
Jeg må ud af det her tøj. Undskyld.
Han tabte disse brødkrummer på vejen,
da de fulgte efter deres far.
Hun er i hans seng igen.
Jeg burde betale hende ekstra for at returnere min kone.
Du plejede at ligge der.
Jeg ved det, det er... Jeg ved ikke...
Unger har etaper.
Ja, men...
Det går over, så glemmer vi det.
Essie, det behøves ikke i aften. Det var en lang dag, vi tager over.
Tak. Godnat.
-Godnat. -Nat.
Vi må sætte grænser.
Det skal defineres for hende.
Så lad os sætte grænser.
Hvad?
Jeg er latterlig.
Når jeg ser ham hygge sig med hende,
ved jeg ikke, hvad der sker.
Jeg ville ikke være den mor,
som blander sig i alt i børnenes liv.
Jeg havde for travlt til det.
Du har travlt nu.
Nej.
-Ja. -Jeg havde et job.
Det er lige meget. Vi er...
Vi skal hjem.
Hvad?
De tilbød mig en anden kontrakt.
Vi var enige om, jeg ikke ville forlænge, men det er virkelig godt.
Nej.
-Det kan du ikke. -Margaret.
-Jeg holder ikke til et år mere. -Margaret.
Det er uretfærdigt at spørge mig. Jeg har kigget på kontorlokaler.
Jeg har arrangeret møder med klienter i løbet af ferien.
Mine venner derhjemme er direktører eller kunstnere.
-Her er kvinder bare koner... -Okay.
...og jeg bliver en af dem.
De er meget generøse og tilbyder at genåbne vores udstationering.
Hvis vi ville, havde vi råd til...
Det sker kun, fordi du tjener flere penge end mig.
Nej.
Jeg føler, at jeg må opgive alt,
alt, hvad der er mit, og jeg er nødt til at blive...
At blive hvad?
Familiens revisor.
Din revisor.
Hold da op.
Ja.
Savner du det aldrig?
Hjem?
Jeg ved det ikke.
Jeg kan lide vores liv her.
Maden, hjælpen, chaufførerne, det gør alt lettere.
Det er ikke det virkelige liv, Clarke.
Der er ikke forkert at forkæle os selv.
Vel? Vi fortjener det.
Kan du huske, da vi ankom?
Vi tog børnene med så mange steder, på ture til Macao,
drak te på halvøen, natmarkedet.
Du hader natmarkedet.
Ja, jeg hader natmarkedet, men ungerne elsker det, så jeg elsker det.
-Nej. Clarke. -Tænk over det.
Tænk over det.
Vil du ikke nok?
Jeg tænker over det.
Okay.
Kom du?
Det er okay, skat, kom bare.
-Er du sikker? -Ja.
-Ja? -Ja.
Er du tæt på?
Ja.
-Undskyld. -Nej, det er okay.
Det er okay.
Skal jeg gøre det der?
Ikke nu.
Er du sikker?
-Måske -Okay.
Okay.
-Ja. -Okay.
Ja.
Så går vi.
Daisy, kom nu.
Du når ikke bussen.
Jeg kan ikke have det på. Jeg er uddød.
-Er det i dag? -Ja.
-Sig farvel til mor. -Farvel mor.
Du har... Farvel skat.
Elsker dig.
Har han slik?
-Hvad? -Han havde slik.
Ingen sukker til morgenmad.
Vi skal på markedet.
Kl. 18.30. Vi glemte Philips kostume.
Var det ikke næste uge?
Det troede jeg også.
Toiletrullenæsehorn eller fugl.
-Farvel. -Vi fik dog fuglekostumet...
...fra sidste år.
Vi finder ud af det.
Jeg er sent på den. Vi ses senere.
Okay, elsker dig.
Elsker dig.
Hej skat.
Hvordan var din dag?
Winnie fik problemer i dag.
Ja? Hvorfor?
Vent. Lad mig hjælpe dig.
Hvorfor fik Winnie så problemer?
Hun kyssede Willem på munden.
På munden?
Ja, hun jagter ham altid.
Det burde hun ikke gøre.
Det er fjollet.
Så ked af det. Vi når det ikke i aften... En anden gang?
Undskyld.
-Er det min skyld? -Du rev hul i min vinge.
Mor gav mig den på.
-Venner. -Det er mit kostume. Hold op.
-Gus sover. -Den er gammel, du hader den.
-Jeg er ligeglad. -Ud.
Jeg hader dig.
Skal jeg vente?
Nej, det er okay, Sam.
Jeg prajer en taxa herfra.
Okay, tak.
Du har ringet til David Starr.
Læg en besked, så ringer jeg dig op.
Undskyld, Hilary.
Vi må skifte øreringene ud på grund af varemærkeproblemer.
-Hvilket varemærke? -De siger, det ligner Mickey Mouse.
De er bare runde.
Vi flyver i alts, hvis du vil se engang.
Vi har skudt over halvdelen med de øreringe.
Det matcher ikke, hvis vi bytter dem ud nu.
Hey. Går du?
Jeg må smutte, du finder ud af det.
Essie, kan du vaske dem?
Han har haft dem på i tre dage.
-Javel. -Er det middag?
-Javel. -Har jeg ikke sagt det?
Jeg tager børnene ud, så ingen madlavning.
Okay. Jeg gør mig klar.
Jeg tænkte, at du måske ville holde fri i aften.
Okay, lad os gå. Mac venter.
-Kom nu. -Kommer Essie?
Nej, Essie har brug for alenetid.
-Jeg vil have Essie med. -Godt. Tak.
-Farvel. -Farvel.
Kom nu, han venter.
Farvel.
Jeg hadede fisk og skaldyr som barn.
Jeg ville ikke spise noget med et ansigt.
Alle dyr har ansigter.
Kyllingenuggets har ikke ansigter.
Det spiser voksne ikke.
Jeg er ikke voksen.
Jeg er glad for, du kom. Jeg ringede næsten ikke til dig.
Jeg er glad for, at du ringede. Jeg havde ingen planer.
Hvor bor du?
Kowloon.
-Det er mit. -Alene?
Hey, øjeblik.
Efter college tog det tre dage at indse, at jeg måtte forlade New York.
Min mor og jeg kan ikke bo sammen.
Vi behøver min far til at kommunikere. De er separeret.
Du må savne dem meget.
Nej.
-Måske lidt. -Ja.
Mine forældre døde inden for to måneder efter hinanden.
Jeg havde din alder.
Ja.
De mødte aldrig deres bedsteforældre.
Men jeg ved det ikke.
De fik os, da de var i slutningen af 40'erne,
så vi forventede at miste dem før end de fleste andre,
men man har stadig lyst til, at de er der.
Når telefonen ringer, siger jeg: "Det er min mor, der ringer."
Jeg kan godt lide at lade, som om de stadig lever.
Selvom det er i et kort sekund.
Det er rart at tænke, at de holder øje med dig.
Der er magi overalt, hvis du er åben.
-Mor? -Ja?
Jeg vil stoppe med at spise kød.
Jeg tror på det, når jeg ser det.
Hvad med hamburgere?
Jeg kan droppe hamburgere når som helst.
-Hotdogs? -Jep. Jeg kunne godt.
Hvad med pepperonipizza?
På jobprøve. Betaler jeg? Eller ej. Hjælp.
Måske spiser jeg noget kød. Men kun om fredagen.
Perfekt.
Nej.
Jeg betaler.
-Er du sikker? -Ja, jeg inviterede.
-Jeg vidste ikke, om det var... -Du gør mig en tjeneste.
Virkelig.
Kom nu.
-Hvor skal vi hen? -Kan vi tage på Animal Street?
Jeg vil se kaniner.
Jeg ser en hvalp.
Må jeg se hvalpen?
Vil du ind?
Ja.
Lad os gå.
Se.
Kan vi købe hende, mor?
Jeg vil have hund. Jeg vil have hvalp.
Vil du have en hvalp?
Din far ville aldrig tillade det.
Aldrig.
Jeg vil købe en masse kaniner. Millioner af kaniner.
Må jeg købe en kanin lige nu?
Hvilken kanin vil du have?
Den røde.
-En rød kanin? -Ja.
Kan man få røde kaniner?
Ja, man kan få røde kaniner.
Og en guldfisk.
Jeg troede, blå var din yndlingsfarve.
Jeg vil have den orange fisk. Og den blå.
Jeg vil have den orange fisk.
Jeg køber den her.
Er det ikke sejt, Mercy?
Ja, det er cool.
Hun betalte, men hun sagde, at jeg gør hende en "tjeneste".
Betyder det, at det ikke er et job?
-Vi kigger bare. -Jeg vil have den her.
Far sagde: "Ingen kæledyr."
Far sagde: "Ingen hvalpe."
Din far ville flytte ud, hvis vi kom hjem med et kæledyr.
Hvad med en slange?
Selvfølgelig. "Hej far, vi har købt en slange."
Lad os nu komme af sted.
Vil I have is?
Jeg kan få boba.
Jeg vil have banansmag.
Hvem skal have banan?
Det er klamt og smattet.
-Hun kan lide banan. -Jeg kan lide banan.
Kan vi se herovre?
Jeg køber ikke noget, jeg kigger bare.
-Virkelig? -Jeg vil se på actionfigurerne.
Okay.
Jeg kan tage ham.
Okay. Tak.
Ja, vi finder dig.
Det er fint.
Ja.
Lad være med at købe dyr.
Tjek de drager.
Wow, de er så fine.
Forskelligt legetøj.
Hvilken kan du lide?
Jeg kan godt lide toget.
Kan vi gå derover?
-Toget? -Ja.
-Philip, vent. Sæt farten ned. -Kom, Mercy, skynd dig.
Tag den ikke.
-Du ved ikke, hvis det er. -Slip mig.
Lastbilen.
Philip, hvor er actionfigurerne?
Måske er de lidt længere henne?
Se de lykkekatte. De er ret cool.
Det er en cool kat.
Vil du se vindmøller?
Ja, tak.
Jeg vil have en kanin.
Jeg vil have en robot.
Vil du have en kanin eller en robot?
En robot.
Robotten? Hvad sagde du?
Jeg vil have en robot.
Jeg vil have en kanin.
Jeg ved ikke, om din mor
-giver dig lov til det. -Tjek det ud.
Måske er der en robot. Vil du se?
Ja tak.
Se det her.
Kan du lide det?
Lyser den?
Jeg vil have en bold.
Nej.
Hjælp mig. Drenge, saml dem op.
Jeg fik dem.
Mercy, der er en herovre.
Mercy, jeg fandt en.
Har du et job? Du?
Herovre.
Ballon. Mercy, ballon.
Ballon.
-Ja, jeg kan se den. Ballon. -Ballon.
Skal jeg opkræve et prøvegebyr? Hvor meget?
Hvor er din bror?
Han var lige her.
Gus?
Der er de.
Er alt i orden?
Hvor er Gus?
Aftenens detaljer blev dissekeret igen og igen.
Hvor de havde været. Hvor de skulle hen.
Hvem der ellers var.
Det er babysitteren, der mistede ham.
Babysitteren fortalte moren og politiet,
at hun holdt drengens hånd.
Men hun kunne ikke have holdt hans hånd.
For hvis hun holdt hans hånd, ville drengen stadig være der.
Den perfekte familie.
Nu ødelagt på grund af hende.
Detektiven sagde: "I disse sager er det normalt en, man kender.
"Familie, naboer, kolleger."
Han fortalte politiet, han var på vej hjem fra arbejde.
Selvom det var løgn.
Tager nogen sig af hende?
Nej.
Hej.
Jeg hedder David. Jeg hørte, hvad der skete.
Du ryster, måske...
Her, tag min jakke.
Her.
Er der nogen, jeg kan ringe til?
Hvad var dit navn?
David.
Jeg bor i samme bygning som Margaret.
Jeg var på vej hjem fra... Jeg så lysene.
Måske burde du ikke...
Jeg kører dig.
Skal vi ikke få dig hjem? Kom.
I burde få noget søvn.
Vi fortsætter søgningen i morgen tidlig.
Det er tid til at gå.
Det er okay.
Kom.
Det er okay, kom. Lad os gå.
Tekster af: Lajka Hollesen
Kreativ supervisor Lotte Udsen