En läkare, känd för sitt välgörenhetsarbete
körde in i en grupp fotgängare, invid en fruktmarknad
Tre dog, fem skadades.
Läkaren tog då och då en tupplur i jourrummet
innan hemfärden.
Den här dagen gjorde hon det inte.
På väg till
dotterns födelsedagsfest somnade hon.
Hon kom inte fram och fick aldrig vara med och fira
sin dotters födelsedag igen.
Den dagen blev en annorlunda årsdag.
En som läkaren inte ville minnas.
Tre piloter i ett litet flygplan flög för nära en skidlift.
Sikten var nedsatt på grund av tät dimma.
De såg inte gondolerna med skidåkare.
Planets högra vinge skar in i stålvajrarna.
Gondolen föll 80 meter.
Samtliga tjugo passagerare omkom.
Senare försökte en av piloterna kontakta offrens familjer,
men ingen av dem svarade.
En 12-åring förorsakade sin tvillingbror
en C7 ryggradsskada som förlamade honom från nacken och nedåt.
Trots moderns varningar
lekte pojkarna som vanligt.
Bordet han föll på hade alltid stått där.
De var enäggstvillingar, men efteråt
blev deras liv aldrig detsamma igen.
Berättelserna fokuserar alltid på offret.
Den som förorsakat olyckan omnämns aldrig.
Ingen vill höra om barnet som gjorde sin bror förlamad,
eller föraren som somnade,
eller om piloterna som gjorde fel.
Jag vill veta något om de vållande.
Allt gick så fort.
Jag vill höra om dem som förorsakade tragedierna.
Om personer som mig.
Blir de någonsin förlåtna?
Kommer de någonsin vidare?
Tankarna på det jag har gjort förföljer mig ständigt.
Det går inte en minut utan att jag tänker på dig.
Vad du håller på med...
Hur du mår...
Hur du lever vidare...
efter att jag krossade ditt liv fullständigt.
Jag pratade med floristen... Alla arrangemang är i ordning,
och levereras i morgon bitti om du bara ser till att
någon tar emot dem.
Fick du lov att hänga upp banderollen här?
Ja. Så länge vi håller den borta från utgångarna.
Toppen.
Och här är den slutgiltiga menyn.
Anthony's lär vara den bäste...
Vad fick dig att flytta till Hongkong?
Min man befordrades till utlandstjänst. Typiskt, inte sant?
Jobbar du?
Jag jobbade. Jag jobbar.
Inte som hemmafru.
Förlåt... Jag menade inte så...
Förlåt. Det där är känsligt för mig.
Jag är landskapsarkitekt.
Jag designar trädgårdar.
Det är svårt när ingen äger någon mark här.
Typiskt Hongkong.
Vilken rar pojke.
Min brorson, som är lika gammal, kan aldrig sitta still.
Så, vad tycker du?
Han är en fin unge.
Jag menade menyn.
-Den ser bra ut. -Är du klar? Jag vill gå.
Nästan. Vi har bara ett par saker kvar att gå igenom.
-Bara några minuter till. -Wow, din dotter är underbar.
Hon liknar dig så mycket. Så du har två barn?
Margaret?
-Kan jag få se den slutgiltiga gästlistan? -Javisst.
Den är inte utskriven, men läs här på min Ipad.
De här har bekräftat att de kommer.
Ibland dyker folk inte upp, men det händer knappast här.
Det är mycket folk.
Då borde du ha sett bröllopet vi ordnade förra veckan.
Halva stan var där.
Det är alltid jobbigt med stora fester,
men mitt team kommer att vara här för er.
Vi ordnar miljoner fester,
och tro mig, du har stans bästa ställe.
Hellre för många gäster än för få.
För lite människor kan kännas lite sorgligt.
Hur som helst, din mans 50-årsdag är värd att fira.
När allt är planerat och ordnat
kan du bara njuta och trivas.
-Jag hoppas du har rätt. -Det kommer att bli en fin fest.
-Vi borde gå hem. -Okej.
Nu går vi, Daisy.
Vilken vacker teckning.
Det måste vara du, din syster och din mamma?
Och vem är det?
Det är Gus.
-Vem är Gus? -Daisy, nu går vi.
Förlåt, vi måste gå.
Tack.
-Visst. -Kom.
Hejdå.
TOPPEN
-Jag vet, men jag kan inte hjälpa dig. -Varför inte?
Det är ditt projekt.
Tant Hilary! Håll dörren!
-Snälla, håll dörren! -Spring inte.
Hörde ni vad jag sa?
Fick du...
inbjudan till Clarkes födelsedag imorgon?
Ja, men vi kan inte komma. Vi har annat för oss.
Men hälsa Clarke så mycket.
Jag förstår.
Jag vet att det har varit...
Jag vill bara...
Jag vill att ni kommer.
Jag ska fråga David.
-Essie, vi är hemma. -Hej, Essie.
-Hallå. -Hej.
-Hej, Essie -Farmor, farfar.
Hej, frun. De kom alldeles nyss.
-Okej. -Hej, farfar.
Skulle ni inte koppla av på hotellet idag?
-Vi ville träffa barnen. -Var är farbror Peter?
-Han sover. Han har jet-lag. -Jag är utsvulten.
SÖKOMRÅDE AUSTRALIEN
Lite färsk frukt?
-Mango. -Gott!
Gå och tvätta händerna.
Essie, de måste tvätta händerna.
-Ja, frun. -Tack, Essie.
Varför får hon titta på så hemska saker?
Hon är besatt av nyheterna. Inget jag kan göra något åt.
Jing, flyttade du på mina koppar?
Jag flyttade dem till det skåpet. Det är mera praktiskt så.
Jag är verkligen osäker på festen.
-Det är så ledsamt. -Javisst.
Vi försöker bara skapa en känsla av något normalt här.
Margaret, ditt liv är inte normalt längre.
-Ät inte upp mangon. -Varför ens låtsas?
Vem vill spela ett spel?
-Vi spelar ett spel. -Men vi ser på tv.
Mamma? Kan jag få chokladmjölk?
Ja, visst. Okej.
-Philip? -Ja?
Vem...
Vem föreställer det här på teckningen?
Det är Jesus.
Jesus? Varför tecknar du Jesus?
Du får inte teckna honom igen.
Okej, mamma.
Älskling. Kom hit.
Jag älskar dig väldigt mycket.
Det vet du väl?
Jag älskar dig också.
Hämta chokladmjölken.
Tack, mamma.
"Må Gud välsigna er och vaka över er varje dag."
-"Må Herren vara med er." -Så och med dig.
"Guds närvaro och Guds kärlek omger er."
Guds nåd varar för evigt.
"Som hönan ruvar sina ägg skyddas ni av Guds vingar."
Allsmäktige och evige Gud, i din ömma kärlek till mänskligheten,
sände du din son Jesus
som under sin tid på jorden var lika mycket människa som var och en av oss.
Han kämpade såsom vi gör.
Han upplevde sorg och rädsla.
-Har du varit stygg, Bunny? -Väldigt, väldigt stygg.
-Du förtjänar att bestraffas. -Ja, verkligen. Smiska mig.
-Vad? -Smiska mig, snälla Dirk.
Hårdare. Kom igen, hårdare.
Vi ses, Bunny.
-Jag sa, vi ses. -Okej.
Vad är "Dirk" för sorts namn?
Det är en vit mans namn.
Som Chet, eller Tucker, eller Skeet, eller David.
Koreaner har också konstiga namn.
-Som Uri, och Yuki och Suki. -Det är japanska namn.
Jag kände en koreansk tjej som heter Suki.
Säkert.
Okej.
Vi ses senare, Dirk.
Vad kostar det?
Sextio.
Här, varsågod.
Tack.
Går bussen via Temple Street?
Sluta nu. Vi stiger av vid nästa hållplats.
Steg vi på fel buss?
Jag tror inte det.
Unga dam.
Stannar bussen på Temple Street?
Jag är korean.
Stannar den där?
Hon är korean.
Korean?
Kan hon inte språket?
Jag tror inte det.
Hon sa att hon är korean.
Hej, Puri.
Har du hämtat kemtvätten?
Den behövs till festen.
Sam hämtar den nu.
Förresten, Puri...
-Har Peanut skällt mycket? -Ja, frun.
Hela morgonen.
Tack.
Mercy! Du kunde komma i alla fall. Sätt dig.
Tack.
Känner ni min vän, Mercy?
Hej. Jag heter Lucia.
-Hej. -Så Mercy, vad gör du?
Jag är Philenas vän.
Sen gör jag en massa andra saker också.
Jag skrev för Hong Kong Post .
Jag var värdinna. Chefen trakasserade mig, så jag slutade.
Jag var tutor till en rikemansunge.
Jag fick sparken av hans psykmorsa. Nu har jag bara
-några cateringjobb. -Låter... mångsidigt.
-Vill du ha champagne? -Kan jag få en fransk 75:a?
-Visst. -Herregud, jag älskar fransk 75:a.
Bra idé.
-Det är väl champagne? -Och gin och citron.
Fantastiskt. Kan jag också få en sån?
-Visst. -Tack.
-Vi tar tre stycken. -Okej.
Tack.
-Hur kan du så mycket om cocktails? -Det är så att...
-Hon drack så mycket på college. -Vi brukade dricka så mycket.
Du kan så bra fyllehistorier.
-Jag vet. Jag har hört en del saker. -Nej!
-Jag sa inget. -Vad?
-Philena! -Vad?
Jag kan hjälpa dig.
Är du spänd inför festen?
Jag antar det.
Försök bara att ha roligt. Okej?
-Franska flätor kanske? -Jag är inte sex, mamma.
Jag tar mitt nya hårband.
Okej.
Wow. Jättefin klänning.
Hur känner du dig?
Gammal.
Du ser så bra ut.
Är allt okej?
Har dina föräldrar rätt kanske?
Om festen.
Borde vi ha väntat?
Dr Stein sa att vi måste leva livet.
Det är det enda sättet.
Ena foten först.
Vi kan inte se det som ett svek mot Gus...
-Mamma! Sluta! -Mamma! Sluta med det där!
-Mamma! -Sluta!
-Mamma! Jag får aldrig se på mitt program. -Sluta!
Phil, älskling, du måste klä på dig. Vi blir sena.
Mamma, jag är ju färdig.
Nu räcker det!
Jag vill se. Planet är inte hittat ännu.
Jag fattar. Kom, nu åker vi.
Det kommer väl att hittas?
Jag vet inte. De söker. De hittar det säkert. Kom nu.
Kan inte ikväll. Måste jobba.
Inget Instagram? Nej.
Nej. Ja, du också.
-Sociala medier alltså. -Helgalet.
-Helvild -Nej.
-Vem är Dirk? -Det är inte hans riktiga namn.
Ett internt skämt.
Vänta, vem är det här?
-Dirk? -Vad är hans rätta namn?
-Han är en kille bara. -Vit kille antar jag?
Var inte skenhelig nu, Shellac. Du har väl dejtat vita killar?
Några, men det är en annan historia.
Inget seriöst. Vi har bara roligt.
-Okej. -Förlåt, jag måste gå.
-Vad? Redan? -Kan inte låta Dirk vänta.
Mercy! Jag fattar inte att du inte kan säga vem han är!
Lika bra att han är en tiopoängare!
Lita på mig.
Jag ringer sen. Jag vill veta allt.
Konstigt att hon aldrig nämnt honom.
Jag undrar vem det är.
Vad tittar du på?
Christophers hund har skällt oavbrutet.
Fan.
-Hej, vad gör du? -Ska du ha det där på dig?
Vem bryr sig om vad jag har på mig?
Lite sent att oroa sig över vad folk tror om mig.
Ingen tror något om dig.
Vad?
Kvinnan i 304:an stirrar på mig igen.
Tilda?
Du är ju paranoid.
-Hej, hur var din lediga dag? -Vilken lediga dag?
Jag har jobbat sju dagar i rad, förutom idag.
Hela kroppen värker.
Några drinkar kostade mig
-en hel dagslön. -Det behövs mera kaviar.
-Uppfattat. -Okej.
Laxtartar?
-Laxtartar? -Hej?
Hallå. Vad är det där för något?
Laxtartar.
Hur är det med kexet? Vet du om det innehåller gluten?
Det är ett wonton-kex, så... Ja, den är gjord på mjöl.
Är du säker på att du vill gå?
Jag vet inte. Det Margaret gjorde mot dig var helt sjukt.
Vi var så nära varandra. Nu kan vi inte ens vara i samma rum.
Det är för stressande att bo i samma hus.
Jag orkar inte undvika dem hela tiden.
Vad?
Du luktar sprit.
Jag tog en enda öl.
Jösses, lite försprång inför en fest.
Du lovade sluta, David.
Om du låtit bli den där natten kanske...
-Kanske vad? -Jag menar, om du inte hade ljugit om
var du varit. Om du sagt sanningen...
Så, det är mitt fel?
Nej, självklart inte. Jag vill bara att...
Släpp det, jag vill inte bråka.
Jag är trött på att ljuga.
Jag orkar inte mera.
-Sam, kan du stanna, snälla? -Vad gör du?
-Sam, stanna bilen. -Nej. Stanna inte, Sam.
Släpp ut mig. Jag pallar inte.
-Vad pratar du om? -Snälla Sam, jag ber dig.
-Kan du stanna, snälla? -Nej, Sam.
David, gör inte så här.
Festen då? De vill att vi kommer.
Vad gör du? Fortsätt köra!
Jag tänker inte gå på festen ensam.
Gå inte då. Gå inte.
Jag ska bara titta in ett tag, så träffas vi hemma. Okej?
Vänta, vart ska du? När kommer du tillbaka?
-Grattis, Clarke. -Tack för att du kom.
Tack.
Jag är jättehungrig.
-Vill du ha mer mat? -Maten är hemsk.
Inte hemsk, mamma.
Det enda som är okej är räkcocktailen.
Minns du maten på vårt 25-årsjubileum, Andy?
Den var utsökt. Det bästa.
Förstår ni nu? Om ni hade ordnat festen hemma,
-hade vi delat cateringfirma. -Mamma, inte nu.
-Inte flytta tillbaka för gott. -Men det var vad du menade.
I så fall hade jag sagt precis så.
-Du har ofta sagt så, Jing. -Älskling.
Snälla ni...
Jag kom inte hit för att lyssna på era gräl.
-Kan vi ta det sen? -Vi diskuterar hemma.
Det finns inget att diskutera. Vi flyttar inte från Hongkong.
-Usch. Äckligt. -Ät inte då.
-Jag är för hungrig. -Vi hämtar en räkcocktail.
Hon är hopplös.
Jag tror, efter allt som har hänt, att de vill att barnen skall vara hemma.
-Få lite balans. -Det här är deras hem.
Förlåt, Peter. Jag menade inget illa.
Det är okej. Jag ska bara gå...
och hämta en räkcocktail.
De stannar bara några dagar till.
Det är okej. Det är inte de, det är bara...
-Barnen har trevligt. -Ja.
Är du okej, supertjejen?
Ja. Jag mår bra.
-Jag tänker på teckningen. -Det är bara en teckning.
Varför skulle han ha med Jesus? Vi är inte religiösa.
-Kanske Brian berättade för honom. -Mahoneys? De är buddhister.
Det kanske är någon av de andra vännerna.
Det kan väl kvitta?
Varför tjatar du om det här just nu?
Vi håller fest för våra vänner.
-Du har rätt. Förlåt. -Det är okej.
Kan du inte bara försöka ha lite roligt?
Ja. Jag lovar.
Älskar dig. Okej.
Visst.
-Kom du direkt från jobbet? -Vad?
Nej! Det är...
Jag fixar till mig bara.
Jag var osäker på stämningen.
Som om det skulle bli ett firande eller vad.
Det är en födelsedagsfest.
Ja, men du vet vad jag pratar om.
Se. Där är hon.
Jag vet inte hur hon bär sig åt. Att vara så stark.
Om något sådant hände mig,
skulle jag ta livet av mig.
Det är 2014. Hur fan kan de tappa bort ett plan?
Havet är stort, det är enormt.
-Kycklingknödel? -Nej.
Det är skrämmande att det bara kan försvinna så där.
Ursäkta.
Ursäkta mig? Vad är det? Det är bra, tack.
Är det chokladmjölk?
Kan jag få lite mera?
GRATTIS PÅ FÖDELSEDAGEN CLARKE 50
Margaret? Jag undrar...
Margaret? Hej.
Jag ville bara tacka för att jag fick komma på festen. Margaret!
Iväg nu.
Där var du. Har du flera sådana där?
Var är Margaret?
Mercy?
Margaret! Där är du.
Varför är hon här?
Vem?
Mercy. Vad gör hon här?
-Alla vänner är här. -Nej.
Hon är ingen vän.
Du måste upp och hålla tal nu.
Clarke behöver dig verkligen.
Ge mig den där.
Tack för att ni kom.
Det betyder mycket för oss att ni har kommit.
Vi har inte sett många av er på ett tag...
Kanske det känns konstigt att vi håller en fest.
Men förutom att fira min höga ålder...
vill vi ta tillfället i akt
och säga tack till er alla
för att ni har stöttat oss
under det som kommer att vara den svåraste perioden i våra liv.
-Stackars Margaret verkar helt borta. -Hon är säkert drogad.
Det finns en miljon fall som deras.
De får så mycket uppmärksamhet,
för att de är så snygga.
Jag menar, ingen vill säga det, men alla vet.
-Jag ska gå. -Redan?
Det är svårt att se henne så här.
Varenda blomma är så värdefull.
Varför stannar de kvar här?
De borde bara åka hem.
...Hemskt. Fan.
Jag är ledsen.
När livet blev helt oigenkännligt.
Till sist vill jag bara säga...
Vi älskar dig, Gus.
Vi saknar dig så mycket, grabben.
Var du än är.
Tack.
Grattis på födelsedagen.
-Jag såg henne. Hon är här. -Vem?
-Mercy! Hon är här! -Vad pratar du om? Kom.
Varför skulle hon göra så här mot oss?
Okej. Slappna av bara. Du har fått nog.
Sätt dig ner.
-Sätt dig. -Clarke.
-Hon är här. -Älskling, hon är inte här.
-Jag är inte galen. -Hon är inte här!
Margaret!
Varför? Varför är du här?
Ursäkta?
Det är okej. Margaret.
Ursäkta oss, alla.
Olivia: OMG, du kan inte tro. Margaret flippade ur helt.
Hon gav sig på servitrisen!
-Helt ologiskt. -Mamma!
-Varför just hon? -Sluta!
Jag vet att det inte verkar klokt, Jing, men jag såg henne.
Hon var här.
Margaret?
Hilary!
Är allt okej?
Du kom. Jag trodde inte att du skulle komma.
Jag såg just...
Vi åker. Kan du ringa en taxi?
Ta bilen, vi ringer en annan.
-Nej, ta den bara. -Nej.
Kan jag åka med?
Visst.
Är du säker?
-Okej. Då går vi. -Sam är...utanför.
Då går vi.
Jag såg henne. Jag gjorde det.
Jag såg henne. Visst såg jag henne?
Gud!
Håller jag på att tappa förståndet?
Nej då.
-Tror du att jag är galen? -Nej.
-Vad? -Gav du dig verkligen på en servitris?
-Jag är ledsen. -Ja, mitt under festen.
-Jag kanske ser spöken. -Nej.
Hej.
Ingen ska någonsin behöva gå igenom något sånt här.
Jag är vrålhungrig.
-Maten var oätlig. -Den var hemsk.
Jag ville inte säga något. Jag är ledsen.
-Den var så värdelös. -Jag åt bara en bit bröd.
När var du här senast? Var det med den där killen?
-Nej, jag tror det var. -Nej, det var efter den gången.
Vad?
Efter Cecily Brown-utställningen.
Var det den senaste gången?
Gud. Det stämmer. Det var så länge sedan.
Jag vet.
Den där knubbige som följde efter oss överallt?
-Han var galet kär i dig. -Nej.
-Kom igen. Du... -Han följde efter dig som en valp.
Han hade knappt gått ut gymnasiet. Han liknade Ryan Gosling.
Det var fina minnen.
Vad?
Mitt äktenskap är över.
Jag är ledsen.
Föreställer du dig nånsin att du lever ett helt annat liv?
Att du är en helt annan person.
Hela tiden.
Jag älskar familjen, men längtar allt mer efter att lämna den.
Jag har en lägenhet i Kowloon.
Ibland vill jag bara vara ensam, vet du?
Där jag inte är någons fru eller någons mamma.
Där jag inte definieras av tragedin
och slipper påminnas om att jag är mor till två, inte tre barn.
Du förblir hans mamma, Margaret.
En gång var jag kär och det var så kul
Märkte att jag hade ett hjärta av glas
Din karaokelåt.
Ja.
Du strippade också.
En gång var jag kär och det var gudomligt
Märkte snart att jag höll på att bli galen
Det verkade så äkta men jag var så blind
full av misstro, kärleken har försvunnit bort
däremellan
Kom igen nu.
Det jag tycker om och jag mår bra
Kärlek är så förvirrande, det finns ingen sinnesro
Om jag är rädd för att förlora dig är det inte bra.
Du retas som du brukar
Vad?
Vad hände?
Vad?
Ta mig till marknaden.
Snälla du.
Vi går nu.
Det är okej.
-Vad är det som händer? -Jag vet inte.
Hil...
-Vad? -Margaret, lugna dig.
-Är det mina barn? -Sluta!
Vänta i bilen.
Jag tar reda på vad det är.
-Vad handlar det om? -Det är min granne.
De hittade honom i hans lägenhet. Han är död.
Tack gode Gud.
Tack för att du kom.
Du ville få ordning på äktenskapet.
Men sanningen är att inget förhållande överlever den typen av lögner,
som David berättade.
Du tror att du vet allt Margaret, men det gör du inte.
Frun? Ni är hemma. Vill ni ha något?
Nej, det är okej. Tack Puri.
Var David här?
Nej, frun.
Okej. Tack. Du kan lägga dig igen.
Okej, frun.
Gjorde du det?
Nej.
Allt verkar bara så...
Tänk att han bara dog...
Han var gammal, eller hur?
Jag...
Jag frågade faktiskt inte. Det har hänt så mycket.
Vart gick ni? Jag borde skjutsa hem er.
Du ringde inte?
Phil?
Phil, vad gör du?
Undertexter: Owe Laine
Kreativ ledare Monika Andersson