En lege kjent for sitt veldedige arbeid
kjørte inn i fotgjengere på et lokalt fruktmarked,
drepte tre og såret fem.
Etter lange vakter sov legen av og til på vaktrommet
før kjøreturen hjem.
Denne dagen gjorde hun det ikke.
Hun var på vei
til datterens bursdagsfest og sovnet bak rattet.
Hun rakk ikke festen den dagen, og feiret heller ikke
datterens bursdag igjen.
Den dagen ble en annerledes merkedag.
En som legen ikke ønsket å minnes.
Tre piloter var inne i et lite fly som fløy for nærme en skiheis.
Det var kraftig tåke som påvirket sikten.
De så ikke banen som bar skiløpere opp og ned fjellet,
og flyets høyre vinge skar inn i stålkablene.
Taubanen falt 80 meter
og drepte umiddelbart alle 20 passasjerene.
Senere prøvde en av pilotene å ta kontakt med ofrenes familier,
men ingen ringte tilbake.
En tolvåring fikk tvillingbroren til å pådra seg
en ryggmargsskade i C7 som gjorde ham lam fra nakken og ned.
Tross morens advarsler om å slutte
var guttenes lek ingenting utenom det vanlige.
Salongbordet han falt på, hadde alltid vært der.
Tvillingene var identiske, men derfra
var det ingenting identisk med livene deres.
Historiene fokuserer alltid på offeret.
Den ansvarlige for ulykken er aldri nevnt.
Ingen vil høre om ungen som lammet sin egen bror,
eller sjåføren som sovnet,
eller pilotene som felte taubanen.
Men jeg vil vite om gjerningsmennene...
Det skjedde så fort.
Jeg vil vite om menneskene som forårsaket tragediene...
Sånne som meg.
Blir de noen gang tilgitt?
Går de noen gang videre?
Jeg tenker alltid på hva jeg har gjort.
Jeg tenker alltid på deg.
På hva du gjør...
Hvordan det går...
Og hvordan du lever videre...
Når jeg har ødelagt livet ditt.
Jeg snakket med blomsterhandleren. All pynten er bekreftet,
og den blir levert i morgen tidlig, så pass på
at noen møter dem i morgen.
Spurte du stedet om å henge opp banneret?
Ja. Så lenge vi holder det unna utgangen, så går det bra.
Perfekt.
Og her er den siste menyen.
Anthonys skal være den beste.
Kan jeg spørre? Hva brakte deg til Hongkong?
Selskapet til min mann forfremmet ham til utlandet. Typisk.
Og jobber du?
Jeg gjorde det. Gjør det.
Jeg er ikke husmor.
Beklager, jeg... Jeg antydet ikke at...
Beklager. Det er en personlig sak.
Jeg er landskapsarkitekt.
Jeg designer hager for folk.
Vanskelig her, da. Ingen eier noe land.
Sånn er Hongkong.
For en søt gutt.
Jeg har en nevø på hans alder. Han sitter aldri i ro slik.
Så hva tror du?
Han er en flott gutt.
Jeg mente menyen.
-Den er grei. -Er du ferdig? Jeg vil hjem.
Snart. Vi har bare et par ting til å gå over, ok?
-Bare noen minutter til, kjære. -Jøss, datteren din er nydelig.
Hun ligner på deg. Er det bare disse to du har?
Margaret?
-Kan jeg få se den endelige gjestelisten? -Ja, selvfølgelig.
Ikke skrevet ut, men du kan se den på iPaden.
Dette er alle som har bekreftet.
Noen ganger mangler vi noen, men det vil neppe skje her.
Det er mye folk.
Da skulle du sett bryllupet vi holdt forrige uke.
Halve byen var der.
Skremmende å holde en stor fest,
men teamet mitt vil hjelpe med det dere trenger.
Vi har hatt mange fester,
og stol på meg, du har det beste stedet i byen.
Selv om det er bedre å ha flere folk her,
fordi for få mennesker kan føles trist.
Det er uansett din manns 50-årsdag som er verdt å feire,
og når planleggingen er over,
vil det bli en fin opplevelse.
-Jeg håper du har rett. -Det vil bli en nydelig fest.
-Vi burde dra hjem. -Greit.
Vi går, Daisy.
For en vakker tegning.
Det må være deg, søsteren din og moren din?
Og hvem er det?
Det er Gus.
-Hvem er Gus? -Daisy, vi går.
Beklager, vi må gå.
Takk.
-Ja vel. -Vi går.
Ha det.
-Jeg kan ikke hjelpe deg. -Hvorfor ikke?
Fordi det er ditt prosjekt.
Tante Hilary! Hold igjen døra!
-Hold døra, takk! -Vent litt. Ikke løp.
Dere, hva sa jeg...
Fikk du...
...invitasjon til Clarkes bursdag i morgen?
Ja. Vi kan ikke. Vi har planer.
Men du må hilse Clarke fra oss.
Jeg forstår.
Jeg vet at ting har vært...
Jeg ville bare...
Det betyr mye om du kommer.
Jeg hører med David.
-Essie, vi er hjemme. -Hei, Essie.
-Hallo. -Hei.
-Bestemor, bestefar.
Beklager, de kom nettopp. Jeg prøvde å...
-Greit. -Hei, bestefar.
Trodde dere skulle slappe av på hotellet i dag.
-Vi ble leie og ville se barna. -Hvor er onkel Peter?
-Han sover. Jetlag. -Jeg sulter.
AUSTRALIA SØKEOMRÅDE
Jeg kuttet frisk frukt.
-Mango. -Flott!
Vent. Gå og vask hendene.
De må vaske hendene når de kommer hjem.
-Ja, frue. -Takk, Essie.
Hvorfor lar du henne se så forferdelige ting?
Hun er besatt av nyhetene. Ingenting jeg kan gjøre med det.
Jing, flyttet du på koppene mine?
Jeg flyttet dem til det skapet. Det gir mer mening på den måten.
Jeg vet ikke om festen er en god idé.
-Det er for trist. -Enig.
Vi prøver bare å skape en følelse av normalitet her.
Livet ditt er ikke normalt lenger.
-Ikke spis alt. -Hvorfor late som?
Hvem vil spille?
-La oss spille. -Men vi ser på TV.
Mamma? Kan jeg få sjokolademelk?
Ja visst. Greit.
-Philip? -Ja?
Hvem...
Hvem er dette på denne tegningen?
Det er Jesus.
Jesus? Hvorfor tegner du Jesus?
Jeg vil ikke at du skal tegne ham lenger.
Greit, mamma.
Vennen. Kom hit.
Jeg er veldig glad i deg.
Du vet det, ikke sant?
Glad i deg også.
Hent sjokolademelken.
Takk, mamma.
"Herren velsigne deg og bevare deg."
-"Måtte Herren være med deg." -Og med deg.
"Vit at Guds nærvær og Guds kjærlighet omgir deg."
"Guds barmhjertighet varer evig."
Som en hønemor skjermer Gud dere under sine vinger.
Allmektige og eviglevende Gud, i din ømme kjærlighet til menneskeheten
sendte du din sønn Jesus
som var like menneskelig som enhver da han vandret på jorden.
Han slet slik som oss.
Han følte sorg og frykt.
-Har du vært en slem jente, Bunny? -Veldig slem.
-Du fortjener å bli straffet. -Ja, det gjør jeg. Slå meg.
-Gjøre hva? -Slå meg, vær så snill, Dirk.
Hardere. Kom igjen, hardere.
Sees senere.
-Jeg sa "sees senere." -Greit.
Hva slags navn er "Dirk"?
En hvit manns navn.
Som Chet, Tucker, Skeet eller David.
Koreanere har også ganske rare navn.
-Som Uri, Yuki og Suki. -Det er japanske navn.
Jeg kjente en koreansk jente som het Suki.
Det gjorde du vel.
Greit.
Sees senere, Dirk.
Hvor mye?
Seksti.
Vær så god.
Takk.
Passerer denne bussen Temple Street?
Gi deg. Vi går av på neste stopp.
Er vi på feil buss?
Jeg tror ikke det.
Unge dame?
Stopper denne bussen ved Temple Street?
Jeg er koreansk.
Stopper den der?
Hun er koreansk.
Koreansk?
Snakker hun ikke kantonesisk?
Tydeligvis ikke.
Hun sa hun er koreansk.
Hei, Puri.
Har du hentet klærne fra renseriet?
Trenger dem til festen.
Sam henter dem nå.
Og Puri...
-Har Peanut bjeffet mye? -Ja, frue.
Den har bjeffet i hele dag.
Takk.
Mercy! Jeg trodde ikke du ville rekke det. Sitt.
Takk.
Kjenner dere min venn Mercy?
Hei. Jeg er Lucia. Vi har ikke møttes.
-Hei. -Så, Mercy, hva gjør du?
Jeg er en venn av Philena.
Og så gjør jeg en haug med andre ting.
Jeg skrev for Hong Kong Post.
Og så vertinne, men sjefen var trakasserende, så jeg sluttet.
Så underviste jeg en rik unge,
men moren var psyko, så hun sparket meg, og nå gjør jeg
-en haug med cateringjobber. -Virker... eklektisk.
-Vil du ha champagne? -Kan jeg få en French 75?
-Ja da. -Herregud, jeg elsker French 75.
God idé.
-Den har champagne? -Og gin og sitron.
Høres godt ut. Kan jeg få en av dem også?
-Ja da. -Takk.
-Vi sier tre. -Greit.
Takk.
-Hvordan kan du så mye om cocktailer? -Å, det...
-Hun pleide å drikke mye på college. -Vi pleide å drikke mye.
Du har de gode fyllehistoriene.
-Jeg har hørt ting. -Nei! Nei.
-Jeg sa ingenting. -Hva?
-Philena! -Hva?
La meg hjelpe deg.
Gleder du deg til festen?
Gjør vel det.
Prøv å kose deg, ok?
-Hva med franske fletter? -Jeg er ikke seks.
Jeg bruker det nye diademet.
Ok.
Jøss. Flott kjole.
Hvordan føler du deg?
Gammel.
Du ser bra ut.
Går det bra?
Tror du foreldrene dine har rett?
Angående festen?
Burde vi ha ventet?
Dr. Stein sa at vi må leve livet.
Det er den eneste måten.
En dag om gangen.
Vi kan ikke tenke på det som et svik mot Gus...
-Mamma! Slutt! -Mamma! Slutt!
-Mamma! -Slutt!
-Hun lar meg aldri se programmet mitt! -Slutt!
Phil, kle på deg. Vi kommer for sent. Gi meg den.
Men jeg er allerede klar!
Dette er stressende nok.
Jeg prøver å se på. De har ikke funnet flyet ennå.
Jeg tar den. Kom igjen, vi går.
De vil finne det, ikke sant?
Vet ikke, men de leter. De finner det, kom nå.
Kan ikke møtes i kveld. Jeg tok et skift.
Hun er ikke på Instagram.
Du gjorde det også.
-Sosiale medier i dag. -Sinnssyk. Ikke hun, da.
-Hun er vill. -Nei!
-Unnskyld meg, hvem er Dirk? -Det er ikke hans egentlige navn.
Det er en intern vits.
Vent. Hvem er han?
-Dirk? -Hva heter han?
-Han er en fyr. -Hvit fyr? Så klart.
Ikke vær en hykler, Shellac. Du har datet hvite gutter.
Bare noen dater. Det er annerledes.
Dette er ikke seriøst. Vi har det bare gøy.
-Greit. -Beklager, jeg må dra.
-Hva? Allerede? -Kan ikke la Dirk vente.
Mercy! Kan ikke tro at du ikke forteller meg om ham!
Han bør være sexy!
Tro meg.
Jeg ringer deg senere. Jeg vil vite alt!
Rart at hun ikke har nevnt han før.
Lurer på hvem han er.
Hva ser du på?
Christophers hund har bjeffet ustanselig.
Pokker.
-Hva gjør du? -Skal du gå i det?
Hvem bryr seg om hva jeg har på meg?
Det er litt sent å bekymre seg for hva folk tenker om meg.
Ingen tenker på deg.
Hva?
Kvinnen fra 304 stirrer på meg igjen.
Tilda?
Du er paranoid.
-Hei, hvordan var fridagen din? -Hvilken fridag?
Jeg har jobbet syv dager på rad utenom i dag.
Kroppen min verker.
Og jeg tok noen drinker som kostet meg
-en hel dagslønn. -Det trenger kaviar.
-Mottatt. -Greit.
Laksetartar?
-Laksetartar? -Hallo?
Hallo. Hva er det?
Laksetartar.
Hva med denne kjeksen? Inneholder den gluten?
Det er fritert wonton, så den er laget av mel.
Er du sikker på at du vil dette?
Jeg vet ikke. Det Margaret gjorde mot deg, var helt på trynet.
Men vi var så nærme, og nå kan vi ikke være i samme rom.
Ikke verdt stresset. Vi bor i samme bygg,
og jeg er lei av å unngå dem hele tiden.
Hva er det?
Du stinker alkohol.
Jeg drakk en øl.
Det er jo en fest? Jeg fikk et forsprang.
Du lovet at du skulle slutte, David.
Hadde du ikke drukket den kvelden, kanskje...
-Kanskje hva da? -Hvis du ikke hadde løyet om
hvor du hadde vært, hvis du sa sannheten...
Så nå er det min feil?
Nei da. Jeg skulle bare ønske at...
Vi legger det dødt, ok? Jeg vil ikke krangle.
Du har rett. Jeg er lei av å lyve.
Jeg kan ikke gjøre dette.
-Sam, kan du stoppe? -Hva? Hva gjør du?
-Sam, stopp bilen. -Nei. Ikke stopp bilen.
Slipp meg ut. Jeg orker ikke.
-Hva snakker du om? -Sam, jeg ber deg.
-Kan du stoppe bilen? -Nei, Sam.
-Stopp bilen! -Ikke gjør dette.
Hva med festen? De venter oss.
Hva gjør du? Fortsett å kjøre!
Ikke la meg gå alene på den festen.
Så ikke gå. Ikke gå.
Jeg møter opp, og så treffes vi hjemme, ok?
Hvor skal du? Når kommer du tilbake?
-Gratulerer med dagen, Clarke. -Takk for at du kom.
Takk.
Jeg er sulten.
-Vil du ha mer mat? -Maten er forferdelig.
Det er den ikke.
Det eneste som er greit, er rekecocktailen.
Husker du maten på 25-årsjubileet vårt, Andy?
Det var nydelig. Den beste.
Hvis dere kom hjem for å arrangere festen,
-kunne vi ansatt samme leverandør. -Ikke nå.
-Jeg sa ikke flytt tilbake for godt. -Alle vet at du mente det.
Jeg hadde bare sagt det om det var det jeg mente.
-Du har sagt det flere ganger, Jing. -Kjære.
Dere, vær så snill...
Jeg fløy ikke fra Philadelphia for å høre dere krangle.
-Kan vi la være? -Vi snakker om det hjemme.
Det er ingenting å diskutere. Vi forlater ikke Hongkong.
-Æsj. Ekkelt. -Så ikke spis det.
-Jeg er for sulten. -Vi finner en rekecocktail til deg.
Hun er nådeløs.
Med alt som har skjedd, vil de bare ha ungene hjemme.
-Ha litt balanse. -Dette er hjemmet deres.
Beklager, Peter, jeg mente ikke å glefse til deg.
Nei, det går bra. Jeg skal bare...
...finne litt rekecocktail.
De er her bare noen dager til.
Det er greit. Det er ikke dem, det er bare...
-Barna har det fint. -Ja.
Går det bra, kompis?
Ja da. Det går bra.
-Tenker bare på den tegningen. -Det er bare en tegning.
Merkelig at han tenker på Jesus. Vi er ikke religiøse.
-Kanskje Brian fortalte ham. -Mahoney-familien? De er buddhister.
Kanskje en av hans andre venner. Kan ha vært hvem som helst.
Hva har det å si?
Jeg forstår ikke hvorfor du maser om dette nå.
Vi er på fest med alle vennene våre.
-Du har rett. Jeg beklager. -Det er greit.
Prøv å ha det litt gøy.
Ja. Jeg lover.
Elsker deg. Ok.
Greit.
-Kom du rett fra jobb? -Hva?
Nei! Dette...
Jeg var nervøs.
Jeg var usikker på stemningen.
Om det skulle være en feiring, eller hva.
Det er en bursdagsfest.
Ja, men... Du vet hva jeg mener.
Se. Der er hun.
Jeg vet ikke hvordan hun klarer å ta seg sammen sånn.
Hvis noe sånt skjedde med meg...
Jeg ville drept meg selv.
Det er 2014. Hvordan i helvete kan de miste et fly?
Havet er stort, det er massivt.
-Kyllingdumpling? -Nei.
Det er skummelt at det kan forsvinne slik.
Unnskyld meg.
Unnskyld meg? Hva er det? Nei takk.
Er det sjokolademelk?
Kan jeg få mer?
GRATULERER MED DAGEN CLARKE 50
Margaret? Jeg lurte på om...
Margaret? Margaret, hei.
Takk for at jeg fikk komme på festen, jeg... Margaret!
Gå nå.
Der er du. Har du flere av de... Hva heter de?
Har du sett Margaret?
Mercy?
Margaret! Der er du.
-Margaret? -Hvorfor er hun her?
Hvem?
Mercy. Hva gjør hun her?
-Vennene dine er her. -Nei...
Hun er ikke en venn. Hun er ikke...
Men du må på scenen for å tale.
Clarke trenger deg virkelig.
Gi meg den.
Takk for at dere kom.
Det betyr mye for oss å treffe dere.
Det er mange vi ikke har sett på lenge...
Kanskje det føles rart at vi holder fest, men mer enn...
Men mer enn å feire min alderdom...
...ville vi benytte muligheten...
...til å takke dere alle
for støtten det siste året...
...for det som har vært og vil bli den tøffeste tiden i våre liv.
-Stakkars Margaret virker fjern. -Hun er nok svært medisinert.
Det er en million saker som deres.
Denne saken fikk mye oppmerksomhet
fordi de begge er fotogene.
Ingen vil si det, men alle vet det.
-Jeg må dra. -Hva? Allerede?
Det er for tungt å se henne slik.
Enhver blomst har betydd så mye.
Jeg vet ikke hvorfor de er her.
De burde dra hjem.
...grusomt. Pokker.
Beklager.
Da livet ble helt ugjenkjennelig.
Og det siste jeg vil si, er...
Vi er glad i deg, Gus.
Vi savner deg så mye, kompis.
Hvor enn du er.
Takk.
-Gratulerer med dagen. -Gratulerer med dagen.
-Jeg så henne. Hun er her. -Hvem? Hva?
-Mercy! Hun er her! -Hva snakker du om? Kom.
Hvorfor gjør hun dette mot oss?
Greit. Bare slapp av. Du har fått nok. Bare slapp av.
-Er ikke full. -Sitt.
-Vi setter oss. -Clarke.
-Hun er her på festen vår. Nå. -Hun er ikke her.
-Jeg så... Jeg er ikke gal. -Hun er ikke her!
Margaret. Margaret!
Hvorfor? Hvorfor er du her?
Beklager?
Det er greit. Kom nå. Margaret.
Unnskyld oss.
Olivia: OMG Dette vil du ikke tro. Margaret klikket fullstendig.
Olivia: Hun overfalt en servitør!
-Det gir ingen mening. -Mamma!
Hvorfor skulle hun være her?
Jeg vet at det ikke gir mening, Jing, men jeg så henne, ok?
Hun var her.
Margaret?
Hilary!
Er alt i orden?
Du kom. Jeg trodde ikke du ville komme.
Ja, jeg så...
Vi må dra hjem. Kan du ringe en drosje?
Bare ta bilen, så ringer vi en annen.
-Nei, du tar dem med. Ta dem med. -Nei. Nei.
Kan jeg bli med deg?
Ja vel.
Er du sikker?
-Greit. Vi drar. -Sam er... utenfor.
Vi drar.
Jeg så henne. Jeg gjorde det.
Jeg så henne. Gjorde jeg ikke det?
Gud!
Tror du jeg mister forstanden?
Du! Nei.
-Tror du jeg er gal? -Nei.
-Hva er det? -Angrep du virkelig en servitør?
-Beklager. -Ja, midt under festen.
-Kanskje jeg ser spøkelser. -Nei.
Du.
Ingen burde måtte oppleve det du opplever.
Jeg er sulten.
-Maten var uspiselig. -Den var forferdelig.
Jeg ville ikke si noe. Beklager.
-Jeg orket ikke å spise noe. -Jeg spiste en brødpinne.
Når var du her sist? Var det med en fyr?
-Det tror jeg. -Nei, det var etter det.
Hva?
Det var etter Cecily Brown-utstillingen.
Var det sist vi var her?
Herregud. Det stemmer. Det er lenge siden.
Ja.
Husker du den hvite, søte fyren som fulgte etter oss?
-Han var vanvittig forelsket i deg. -Nei.
-Kom igjen. Du... -Han fulgte deg som en valp.
Han hadde knapt fullført VGS. Han lignet Ryan Gosling.
Det er gode minner.
Hva er det?
Jeg tror ekteskapet mitt er over.
Så leit.
Kan du forestille deg å leve et helt annet liv?
Å være en helt annen person.
Hele tiden.
Jeg elsker familien min, men jeg vil bare forlate dem.
Jeg har en leilighet i Kowloon.
Jeg vil bare være alene innimellom.
Der jeg ikke er noens kone, ikke noens mor.
Der jeg ikke er definert av tragedie,
og ikke blir påminnet om at jeg er mor til to, i stedet for tre.
Du vil alltid være moren hans.
Jeg hadde en kjærlighet som var gass
Som viste seg å ha et hjerte av glass
Du sang karaoke til denne.
Det gjorde jeg.
Du strippet til dette.
En gang hadde jeg en kjærlighet Og den var guddommelig
Det viste seg at jeg mistet forstanden
Det virket ekte, men jeg var så blind
Mye mistillit, kjærligheten er borte
Innimellom
Kom her.
Finner jeg en glede Og jeg føler meg bra
Kjærlighet er så forvirrende Det er ingen fred i sinnet
Hvis jeg frykter å miste deg Er det ikke bra
Du erter som du gjør
Hva er det?
Hva skjedde?
Hva er det?
Ta meg med til markedet.
Vær så snill.
Det er på tide å gå.
Det er greit.
-Hva skjer? -Jeg vet ikke.
Hil...
-Hva er det? -Margaret. Ro deg ned.
-Er det... Er det barna mine? -Nei, stopp!
Bli i bilen.
Jeg skal finne ut av det.
-Hva er det? Hva skjedde? -Naboen min. Det er naboen min.
De fant ham i leiligheten hans. Han er død.
Gudskjelov.
Takk for at du kom i kveld.
Vet du vil at ekteskapet skal funke,
men sannheten er at ingen forhold tåler løgnene
David fortalte.
Du tror du vet alt, Margaret, men det gjør du ikke.
Frue? Du er hjemme. Vil du ha noe?
Nei, det er greit. Takk, Puri.
Har David vært her?
Nei, frue.
Greit. Takk. Du kan gå tilbake til sengs.
Ok, frue.
Gjorde du?
Nei.
Det hele virker så...
Tenk at han døde...
Han var gammel, ikke sant?
Jeg...
Jeg spurte ikke. Det har skjedd mye i kveld.
Hvor dro dere? Jeg burde kjøre dere hjem.
Hvorfor ringte du ikke?
Phil?
Phil, hva gjør du?
Tekst: Chantel Merchant Knudsen
Kreativ leder Heidi Rabbevåg