‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫לני! אנחנו חייבות לצאת מפה ולהוציא את אבא!‬
‫אבא איננו. נשארנו רק אנחנו.‬
‫כמו תמיד. שתינו לנצח.‬
‫הבטחנו משהו, נכון?‬
‫אני רק מבקשת ממך לקיים את ההבטחה הזאת.‬
‫לני!‬
‫ג'ינה!‬
‫שיט.‬
‫קדימה.‬
‫קדימה!‬
‫שיט!‬
‫מה זה היה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫יש פה מישהו.‬
‫אין פה אף אחד.‬
‫את רוצה שאבדוק?‬ ‫-בבקשה.‬
‫ג'ינה!‬
‫ג'ינה, תעצרי! בבקשה!‬
‫לני! את בסדר?‬
‫איפה ויקטור? מה קרה?‬
‫מה קרה, לני? לני!‬
‫היי, זה ג'ק בק.‬
‫יש שרפה בבית שלנו. דרך ריוור בנד 105.‬
‫תמהרו בבקשה.‬
‫ג'ינה, בואי!‬
‫אלוהים!‬
‫זין.‬
‫ג'ינה!‬
‫בואי, ג'ינה! זה נגמר!‬
‫ג'ק, ראית את ויקטור?‬
‫לא. ניסיתי להיכנס,‬ ‫אבל הבית כבר היה אפוף אש כשהגעתי אליו.‬
‫הכבאים השתלטו עליה, היא לא תתפשט.‬
‫הם יבררו איך היא התחילה.‬
‫אמרת ששתיהן ברחו על סוסים?‬
‫כן.‬ ‫-לאיזה כיוון הן רכבו?‬
‫לתוך היער.‬
‫טוב, אולי פשוט נניח להן הפעם.‬
‫כן, אני לא יודע.‬
‫שתי אלה, הן…‬
‫הן בצרות צרורות.‬
‫כן, בהחלט, ידידי. בהחלט.‬
‫תיזהרי מקיסוס רעיל!‬
‫את יודעת כמה אנחנו אלרגיות!‬
‫גם מטי אלרגית לזה.‬
‫אני משתמשת בסודה לשתייה, כמו אימא.‬
‫זוכרת את זה?‬
‫היא מתקשה, נופלת ומשאירה שביל בעקבותיה.‬
‫היי, תקשיבי!‬ ‫יש לי תוכנית והיא תעבוד, ג'ינה.‬
‫היא תעבוד. היא תאפשר לנו‬ ‫לחזור לחיים שהיו לנו פעם.‬
‫לא עם ג'ק או משהו כזה.‬
‫נראה לי שהרסנו את זה.‬
‫אולי נתחיל משהו חדש, בסדר?‬
‫שתינו יכולות לעזוב את מאונט אקו.‬
‫זה רעיון נהדר. תוכלי להפוך לכל מה שתרצי.‬
‫בסדר? איך זה נשמע?‬
‫יופי. עכשיו יחד.‬
‫בואי, ג'ינה! זה נגמר!‬
‫ג'ינה!‬
‫בואי, ג'ינה!‬
‫ג'ינה.‬
‫צאי מהמים!‬
‫אין עוד מוצא.‬
‫בואי הביתה!‬
‫אין לי בית.‬
‫אני הבית שלך.‬
‫את בלעת אותי.‬
‫ועכשיו איבדת אותי.‬
‫לנצח.‬
‫לני.‬
‫רק ניסיתי להגן עלייך, מהלילה הראשון ההוא.‬
‫איזה לילה?‬
‫איזה לילה, לני?‬
‫ג'ינה!‬
‫לני!‬
‫הוא הרג את אימא, ג'ינה, ולא סיפרתי לך.‬
‫לא, לני. זה לא מה שקרה.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫הם…‬
‫את זוכרת שהיו פרחי עץ תפוח בכל מקום, נכון?‬
‫הם תכננו את זה, יחד.‬
‫זה מה שהיא רצתה!‬
‫ראיתי את זה!‬
‫לא, תקשיבי לי.‬
‫זוכרת? היא הייתה ממש חולה באביב ההוא‬ ‫והיא אהבה את פרחי עץ התפוח.‬
‫אני מחזיק אותך.‬
‫בואי הנה.‬
‫את טועה.‬
‫לא.‬
‫הבנת את זה לגמרי לא נכון. זה מה שהיא רצתה.‬
‫זה לא מה שקרה.‬
‫זה לא מה שראיתי.‬
‫זה מה שהיא רצתה.‬
‫היו שם פרחי עץ תפוח?‬
‫זאת הוכחה.‬
‫זאת הוכחה, לני. הם תכננו את זה.‬
‫זאת הסיבה שאבא חשב שחשוב כל כך שאני אדע.‬
‫הוא לא רצה שנראה את זה,‬
‫כי לא הייתה לנו דרך להבין את זה.‬
‫לני, היינו ילדות!‬
‫לא.‬
‫הוא רצה להגן עלינו כמו שאת הגנת עליי,‬
‫אבל הכול נדפק!‬
‫כי הסוד הזה…‬
‫הדבר הזה שהאמנת בו, שלא היה נכון…‬
‫הוא התחיל את הכול.‬
‫כי הייתי ג'ינה הרעה!‬
‫אבא חשב שאני ראיתי את זה!‬
‫לא.‬
‫את לא מבינה. הייתי צריכה לטפל בנו.‬
‫אני תמיד מטפלת בנו.‬
‫אני מנסה לעזור לך.‬
‫אני מבטיחה שבחיים לא אסתיר ממך עוד סוד.‬
‫פשוט תחזרי אליי, בסדר?‬
‫כדי שנוכל להיות יחד, טוב?‬
‫כמו תמיד.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫סבא שלי היה אומר,‬
‫"יש אנשים שצרות עוקבות אחריהם‬ ‫כמו כלב צהוב וזקן".‬
‫אין ספק שזה נכון לגבי החבורה הזאת.‬
‫את צודקת.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫ג'ק?‬ ‫-כן?‬
‫ראית את זה בעבר?‬
‫כן, הן ענדו אותם כשהן היו ילדות. למה?‬
‫לא משנה.‬
‫היי, פולה. נראה לי שהגיע הזמן‬ ‫לכנס שוב את משלחת החיפוש שלנו.‬
‫- חיפוש והצלה -‬
‫אז כשהסתכלת למטה, היא נעלמה?‬
‫לא ראית אותה שוחה או…‬
‫לא. שום דבר.‬
‫- שומר יערות -‬
‫את לא מאמינה לי.‬
‫טוב, זה נשמע נוח.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫לני, אני לא יכולה לאמת‬ ‫שום דבר ממה שסיפרת לי עכשיו.‬
‫שג'ינה הודתה שהיא הרגה את דילן.‬
‫שאבא שלך מת ממחלת לב לפני שהשרפה התחילה.‬
‫תביני, הכול הסתבך מאוד‬ ‫אחרי שהודיתן בהתחלפויות.‬
‫היא הייתה האחות המתוסבכת, או את?‬
‫את חושבת שהיא מתה?‬
‫הדבר היחיד שאני חושבת הוא שהיא רצתה לברוח.‬
‫ועכשיו היא עשתה את זה.‬
‫אפגוש אותך ואת עורך הדין שלך בבוקר.‬
‫- אכסניית ריוורסייד -‬
‫מה קרה הערב?‬
‫השריף לא מצאה אותך?‬ ‫-היא מצאה אותי.‬
‫לדעתם, היא התאבדה. אני לא מאמין לזה.‬
‫ניסיתי לעצור אותה.‬
‫היא נפלה מהמפל.‬ ‫-כן.‬
‫למה? מה עשית?‬
‫לא דחפתי אותה, אלוהים!‬
‫לא לזה התכוונתי. אני רק רוצה לדעת מה קרה.‬
‫נכנסתי אחריה ליער.‬
‫אמרתי לה כמה אני אוהבת אותה.‬
‫זה לא שינה.‬
‫משהו בתוכה היה שבור כל כך,‬
‫שאהבה לא יכלה לרפא אותו.‬
‫אני יודע שיש כאב עמוק בשתיכן.‬
‫ואתה…‬
‫ידעת אחרי כל השנים האלה.‬
‫למה לא אמרת משהו?‬
‫חשבתי שאני עושה את המעשה הנכון.‬
‫להיות נוכח, להכיל, לאהוב אותך.‬
‫להתבונן, לשפוט, לשתף פעולה עם המשחק.‬
‫זה היה משחק בשבילך, לני?‬
‫כי זה לא היה משחק בשבילי. אלה היו חיים.‬
‫שני חיים.‬
‫כן.‬
‫ועכשיו?‬
‫את חושבת שהיא מתה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫חשבתי שאדע.‬
‫לא הייתי יודעת?‬
‫את יודעת, יש שתי תמונות‬ ‫שלא יוצאות לי מהראש.‬
‫הראשונה היא… הגופה שלה.‬
‫על גדות הנהר, איפשהו בחשכה עכשיו.‬
‫מחכה. וזה…‬
‫בתמונה השנייה, היא באוטובוס.‬
‫או במטוס או משהו. ו…‬
‫היא מאושרת.‬
‫אבל בשני המקרים, אני לא יכול לדבר איתה.‬
‫אני לא יכול לגעת בה.‬ ‫אני לא יכול לשמוע את קולה.‬
‫היא פשוט איננה.‬ ‫בלי פרידה ובלי… סגירת מעגל כלשהי.‬
‫זה… לא גמור.‬
‫את היא.‬
‫ולא היא.‬
‫זין.‬
‫אני ממש מצטערת, צ'רלי.‬
‫מעולם לא שפטתי.‬
‫התבוננתי.‬
‫שיתפתי פעולה.‬
‫מעולם לא שפטתי.‬
‫ואהבתי את שתיכן.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫- משרד השריף - מחוז איסטון -‬
‫פולה!‬ ‫-כן?‬
‫את יכולה לשלוף שוב את כל הארגזים‬ ‫שקשורים לשרפה בכנסייה?‬
‫את כולם?‬
‫אני אחמם פופקורן במיקרוגל.‬
‫זה ישפר את זה, לא?‬
‫אבל אכפת לך אם אשאל למה?‬
‫לאט-לאט, משהו מתחיל להתחוור לי.‬
‫אני צריכה להפסיק לחשוב‬ ‫על האחיות האלה כעל שני אנשים‬
‫ולהתחיל לחשוב עליהן כעל אדם אחד.‬
‫אז כל מה שג'ינה עשתה, אולי גם לני אשמה בו.‬
‫איך מוכיחים את זה?‬
‫לני טוענת‬ ‫שהיא לא נכנסה לכנסייה באותו לילה.‬
‫אז אני צריכה ראיה ממשית‬ ‫שמוכיחה שהיא דווקא כן נכנסה‬
‫ושהיא הציתה את השרפה הזאת.‬
‫האחות הטובה.‬
‫אבדוק את זה עכשיו.‬
‫- ראיות -‬
‫לילה טוב, סגנית.‬
‫לילה טוב.‬
‫אני די בטוח שפלוס מתכוונת‬ ‫להאשים אותך ברצח מדרגה ראשונה‬
‫על העניין עם דילן.‬
‫ג'ינה עשתה את זה.‬
‫אולי זה יזכה אותנו בספק סביר,‬ ‫אם נוכל לבלבל את חבר המושבעים, אבל…‬
‫מה?‬
‫אני מכיר את פלוס הרבה זמן.‬
‫שנינו מכירים אותה.‬
‫היא לא נכנסת לקרב‬ ‫אם היא לא חושבת שהיא מסוגלת לנצח.‬
‫אז אני חייב לשאול אותך, יש עוד משהו?‬
‫לא.‬
‫כלומר, ההתחלפויות…‬
‫הן יגרמו לכולם לחשוב‬ ‫שאנחנו מרושעות, רמאיות,‬
‫אבל זו לא הייתה המטרה.‬
‫הן לא הועילו לנו בשום אופן פלילי.‬
‫אבל יש בזה מרכיב מוסרי‬ ‫שלא מאיר אותך באור חיובי, בואי נגיד.‬
‫כן.‬
‫טוב, אם היו מכניסים אנשים לכלא‬ ‫בגלל כשלים מוסריים,‬
‫לא היה אף אחד בחבר המושבעים,‬ ‫אז לא הייתי דואג.‬
‫פשוט נחכה ונראה‬ ‫מה יהיה לה להגיד ונמשיך משם.‬
‫אני מנחש שבשימוע המקדים,‬
‫יבקשו ממך למסור את הדרכון שלך‬ ‫ולהתייצב פעם ביום.‬
‫דברים כאלה. אז תהיי מוכנה.‬
‫עוד משהו. ג'ק ומטי.‬
‫אני עורך דין פלילי, לני.‬
‫אוכל להפנות אותך‬ ‫לעורך דין טוב לענייני משפחה.‬
‫אבל נראה לך שהוא יקבל את מטי?‬
‫אני לא רוצה לנחש.‬
‫ותנחומיי על אבא שלך.‬
‫ויקטור היה איש טוב. זאת טרגדיה נוראית.‬
‫כן.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעד מה.‬
‫מה היא עושה פה? חשבתי שהיא נעצרה!‬
‫שמעת? היא שרפה לו את הבית.‬
‫היא תשמע אותך!‬ ‫-לא אכפת לי אם היא תשמע.‬
‫היי, תודה שבאת מייד.‬
‫כן, אמרת שזה חשוב.‬
‫תראי, אני לא אמורה להיות פה, אבל…‬
‫אני מרגישה… מחוברת אלייך.‬
‫נראה לי. אני לא יודעת למה, אבל את…‬
‫טוב, ג'ינה, בעצם…‬
‫אבל כל המשפחה שלך…‬
‫אתם היחידים שהיו נחמדים אליי כשעברתי לפה.‬
‫ולא חברותיים בקטע דרומי ומזויף, אלא באמת.‬
‫אני לא חושבת שאת ואחותך רעות.‬
‫הנה מה שאני מנסה לומר.‬
‫אני חושבת שהחיים שלכן היו לא הוגנים‬
‫ואני מכירה את ההרגשה.‬
‫תראי, פלוס, היא מחפשת משהו.‬
‫ראיה שתפליל אותך בשרפה בכנסייה, לדעתה.‬
‫למה זה מעניין אותה?‬
‫זה קרה לפני עשורים.‬
‫היא מנסה להוכיח שאת אשמה לא רק ברצח דילן.‬
‫מה זה?‬
‫רציתי לעזור.‬
‫הוצאתי אותו מארגז הראיות.‬
‫פלוס עדיין לא ראתה אותו,‬
‫אבל הוא גם נרשם במצאי הראיות,‬
‫ולקחתי גם את העמוד הזה.‬
‫זה יאט אותה,‬
‫אבל היא תמצא בסופו של דבר‬ ‫את העותק הדיגיטלי ותגלה שהוא חסר.‬
‫היא יודעת שנתתי לג'ינה‬ ‫לראות את הארגז לא מזמן,‬
‫והיא תניח שאחותך לקחה אותו כדי להגן עלייך.‬
‫לא משנה מה, זה יסבך אותך.‬
‫עבירה קלה.‬
‫נראה לי.‬
‫תודה.‬
‫מכל הלב.‬
‫שריף, היא נפלה בפח. היא בדרך החוצה.‬
‫קיבלתי. אנחנו מול החזית.‬ ‫היא לא פה! פירסון, שומע?‬
‫לא ראינו אותה יוצאת מאחור. עבור.‬
‫לעזאזל! כל הניידות, תמצאו אותה! קדימה!‬
‫בטור מסודר!‬
‫- קדימה, דובי מאונט אקו! -‬
‫להיזהר. תיזהרו שם!‬
‫מטי! היי!‬
‫מתוקה, בואי הנה.‬
‫היי, מותק!‬
‫אבא אמר שאני לא אמורה לדבר איתך.‬
‫כן, אני יודעת. אבל רק הפעם, בסדר?‬
‫כי… את יודעת, כשהייתי בערך בגילך,‬
‫אימא שלי נאלצה לעזוב.‬
‫ואני חייבת לעשות אותו דבר.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני פשוט צריכה לברר כמה דברים.‬
‫אני מנסה לומר שאני אוהבת אותך מאוד, מתוקה.‬
‫אני מקווה שתוכלי לסלוח לי על מה שאני עושה.‬
‫יום אחד, אני…‬ ‫-מטי!‬
‫בואי הנה! טרישה תפסה גוזל!‬
‫אני כבר באה.‬
‫בסדר.‬
‫אני אוהבת אותך ואני אראה אותך. בסדר?‬
‫אראה אותך, לא משנה איפה אהיה.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, אני בא!‬
‫אלוהים! מה קורה?‬
‫לני פה?‬ ‫-מה פתאום.‬
‫בטוח? ייתכן שהיא מסתתרת?‬
‫מה קורה פה? לני כבר לא גרה פה.‬
‫בדקנו במלון. היא לא הייתה שם.‬
‫תמצאו אותה עכשיו! תחפשו.‬
‫היא לא פה.‬
‫תחפשו למעלה! בדקת את האורוות הבוקר?‬
‫כן, יצאתי לשם. היא גם לא שם.‬
‫לא ראיתי אותה מאתמול בערב.‬
‫ניסית לשאול את ארני?‬ ‫הוא מייצג אותה. אולי הוא יודע.‬
‫הוא נפגש איתה היום, אבל היא לא עונה לו.‬
‫גם לי לא. אכפת לך לנסות?‬
‫לני, זה אני. תחזרי אליי.‬
‫ברור שאת יודעת שקורה משהו.‬ ‫תני לי לעזור לך. תתקשרי אליי.‬
‫אריות.‬
‫כן?‬
‫הם שייכים לך או…‬
‫לא, הם של לני.‬
‫אימא שלה קראה לה "לני הלביאה".‬
‫- נמל התעופה הבינלאומי ריצ'מונד -‬
‫הבא בתור.‬
‫אחר צהריים טובים.‬ ‫-שלום.‬
‫יש לך דרכון או תעודת זהות בנוסף לכרטיס?‬
‫כן.‬
‫אז לאן את טסה היום?‬ ‫-לאוסטרליה.‬
‫וואו, זוהר!‬ ‫-באמת?‬
‫אין לי שמץ. אני רק רואה את הכרזות.‬
‫- קירה דייוויס -‬
‫בסדר, קירה.‬
‫המכשיר הזה עושה בעיות כל היום.‬
‫אני מצטערת. יש לך רישיון נהיגה,‬ ‫כרטיס "גלובל אנטרי" או משהו כזה?‬
‫לא. חשבתי שהדרכון יספיק.‬
‫זה עבד. הכול טוב.‬
‫טיסה נעימה, קירה.‬
‫תודה.‬
‫רגע. חכי רגע.‬
‫לא עברת אצלי אתמול?‬
‫לא.‬
‫כי את נראית בדיוק כמו אישה‬ ‫שעברה פה אתמול בבוקר.‬
‫באמת? לאן היא טסה?‬
‫לקנזס, נראה לי.‬
‫קנזס. לא. זאת לא אני.‬
‫אומרים שלכל אחד יש תאום.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫מקווה שלתאומה שלי יש עבודה שווה.‬
‫יום טוב לך.‬
‫הבא בתור.‬
‫"דילן ייצג משהו שכולנו השתוקקנו אליו,‬
‫"את החזרה לגן עדן.‬
‫"לדרך החיים שמעולם לא התקיימה באמת.‬
‫"למיתוס של השיבה הנצחית.‬
‫- פלוס -‬
‫"אבל בחיים האנושיים שלנו,‬ ‫אין עבר אמיתי אחד.‬
‫"אין סיפור אמיתי אחד.‬
‫"בשביל לני וג'ינה,‬ ‫קשר התאומות שלהן מת באותו יום במפל.‬
‫"יחד עם האשליה שביכולתנו‬ ‫להכיר באמת את האחר.‬
‫"שיש מישהו בעולם שיפטור אותנו‬
‫"מהבדידות הבסיסית שביסודנו,‬
‫"וביסודם של כל בני האדם.‬
‫"כל אחד מאיתנו הוא אי,‬
‫"והאינטימיות היא רק סיפור‬ ‫שאנחנו מספרים לעצמנו.‬
‫"כפי שאפלטון ידע, נגזר עלינו‬ ‫לחפש לעד את החצי השני שלנו.‬
‫"הוא קיווה שאולי נמצא אותו,‬ ‫ובכך נרפא את הפצעים שנותרו עלינו‬
‫"כשהוא נתלש מאיתנו בשחר האנושות.‬
‫- לני וג'ינה -‬
‫"אבל המיתוס של אפלטון, כשמו כן הוא,‬
‫"הוא מיתוס.‬
‫"בדיה.‬
‫"כמו הבדיות‬ ‫שכל אחד מאיתנו חי בהן מדי יום."‬
‫תודה.‬
‫נשאר לנו קצת זמן לשאלות, לדעתי.‬
‫כן, את מאחור.‬
‫מעניין אותי לדעת,‬
‫האחות שהתאבדה במפל…‬
‫מצאו גופה מתישהו?‬
‫לא. לא, זאת ג'ינה,‬
‫אשתי.‬
‫והשריף ומשלחות החיפוש‬ ‫אמרו לי שבגלל כל הצמחייה,‬
‫כל העצים שנפלו, ייתכן שהגופה נתקעה שם.‬
‫וזאת רק אפשרות אחת מני רבות.‬
‫כן, אתה.‬
‫אז גם אני תאום זהה.‬
‫וכשאח שלי ואני היינו בחטיבה,‬
‫היינו מתחלפים מדי פעם,‬
‫כי אני העדפתי את מדעי הרוח‬ ‫והוא העדיף מדעים מדויקים…‬
‫הרגשתי שזה מטופש לפעמים,‬ ‫לא להחליף את המנעולים.‬
‫כאילו טיפחתי יותר מדי תקוות, מבינה?‬
‫לא הייתי מציאותי.‬
‫זה לא נשמע מתאים לך.‬
‫טוב, זה שינה אותי.‬
‫כנראה לטובה.‬
‫נחמד לשמוע.‬
‫את מעדיפה לימון, אם אני לא טועה.‬
‫נכון.‬
‫כן חשבתי שהכובע והמשקפיים היו קצת מוגזמים.‬
‫הכובע והמשקפיים?‬
‫כן, באירוע ההקראה שהיה הרגע.‬
‫את שאלת את השאלה הראשונה, לא?‬
‫לא.‬
‫חיכיתי פה הערב יותר משעה.‬
‫אני אגלה, את יודעת… איזו אחות את.‬
‫אולי. אולי אפילו אני כבר לא יודעת.‬
‫את יודעת למה חזרת?‬
‫יש המון חשבונות שצריך לסגור, צ'רלי.‬
‫חשבתי שכדאי לי להתחיל בך.‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬