СЕРІАЛ NETFLIX
Що це?
Це нове.
Скоро зникне.
З днем народження, Лені.
З днем народження, Джино.
Ти мені чогось не кажеш.
Та ні.
Ще один рік.
Я знала, що щось не так, у Парижі, тієї ночі, коли ми помінялися.
Що таке, Джино? Що ти зробила?
Дуже рада всіх бачити.
Усіх.
Дуже рада всіх бачити.
Я розумію, Джино. Ти не зникла.
Ти не хочеш, щоб тебе знайшли.
І поки тебе не знайду, я маю зіграти обидві ролі.
Сестро, тобі теж потрібен відпочинок.
Матусю!
Мій жучок.
Джино, залишайся в Ріверсайді та виспись.
Я приїду по тебе, щойно підкину Метті до школи.
Добре. Чао-чао.
Ти не кажеш «Чао-чао». Тітка Джина так каже.
Я говорила з твоєю тіткою Джиною,
вона вся така голлівудська, це заразне.
Але вона не прийшла, бо їй потрібен відпочинок?
Усі ці емоції її втомили. Мабуть, скоро поїде додому.
Ось. Сідай тут.
Ще декілька питань, і ми підемо.
-Ви вже стільки запитували. -Усе добре.
Таке дивне.
Усе ще мокре після душу.
-Добре, збирайся до школи. -Ходи сюди, Метті.
Якщо я розберу свій почерк,
ти згадувала, що злодіїв було троє, а може, четверо.
Так.
Правильно. Усі в… лижних масках.
І влітку.
Але ти не пам'ятаєш, скільки саме?
І ти не бачила, як вони зламали замок і випустили коней?
Ні, я почула шум, і коли пішла подивитися, що відбувається,
коні вже розбіглися.
Боже мій.
Тобі не здалося дивним,
просто думки вголос,
що якщо вони хотіли вкрасти коней,
то навіщо випустили так багато?
Кого хвилює, що вони думали? Так зробив би кожен із нас.
-Вона намагалася їх зупинити. -Ти намагалася їх зупинити?
Чи просто погналася після того, як вони пішли?
Коні порозбігалися,
і один уже забрав лоша.
Мабуть, я діяла імпульсивно.
Переслідувати злочинців у глухому лісі —
це… незвичайний імпульс.
Більшість просто ховається і викликає поліцію.
Мабуть, мене так виховали.
Ми працюємо заради того, що маємо. І не любимо, коли це забирають.
Ти була далеко в лісі?
Так. І Принц злякався.
Чого?
Конкретніше.
Ну, я не бачила.
Імовірно, змії або опосума. Це сталося так швидко.
Я вдарилася головою, втратила свідомість.
І коли отямилася, Принца не було, а я не знала, де я.
Ти не чула пошукової групи?
Я почула вертоліт
і намагалася знайти галявину, щоб подати сигнал,
але, знаєте… Я вдарилася головою, тому відчула запаморочення.
Зараз нам треба побути самим. Треба відвезти Матильду до школи…
Звичайно. Ми з Полою вирушимо на полювання на бандитів у масках.
Має бути легко. Вони якісь… не надто організовані.
-Дякую тобі за все. -Звичайно, Вікторе.
Раді бути корисними. Завжди.
Лені, пробач.
Ще одне.
Ти сказала, що твій кінь, Принц,
злякався, і ти впала, втративши свідомість.
На який бік?
Мабуть, на правий.
У мене поріз на голові.
Звичайно, логічно.
Я жахливо орієнтуюся в просторі,
але коли прибіг Принц,
кров була в нього зліва.
Твій правий бік, його лівий…
Як так вийшло?
Але знаєш що? Я ще про це подумаю.
Подбай про себе. Полікуй голову, чуєш?
Добре. Вікторе. Клавдіє.
Джино, що в біса відбувається?
Поліція щось знає. Ти в біді?
Чому ти не сказала мені? Я можу допомогти.
Я завжди буду допомагати. Це ж ми, Джино.
Ніхто не стане між нами. Навіть Джек.
Так, добре…
Тебе не було ціле літо.
Народилося кілька коней. Брав участь у кількох родео.
Щось виграв?
Так, перший з ласо. У Денвері.
Добре.
Ви змінилися.
Ні.
Дуже.
Наступного тижня в старшу школу?
Так.
Я вас підвезу. Покажу все. Якщо хочете.
Було б класно.
Заходь туди, Бретте. Давай. Перепрошую.
Можеш з ним розмовляти.
Ти йому подобаєшся, Лені. Не я.
Якби ж. Він не відрізнить.
Лені? Ти в порядку?
Так.
Мені потрібно хвилинку відпочити.
З тобою все гаразд?
Ні.
Звичайно, ні.
Але все буде добре.
Мені треба відпочити.
Більше нічого не хочеш мені сказати?
Ні.
Ні. А що?
Коли ми були на стежці, шукали тебе, я бачив сліди копит.
Це Принц вів лоша, не якісь конокради.
І це не була погоня, вони йшли.
Подивись на мене.
І якщо я це бачив, то Флосс теж бачила.
Ні. Мабуть, то їхній кінь вів лоша.
Якщо виводить уперед праву передню стопу. Як Принц.
-Мусиш сказати правду, бо будуть проблеми. -Я кажу правду.
-Флосс щось знає. Послухай мене! -Флосс нічого не знає!
Це не зникне просто так. Вони шукатимуть.
Думаєш, я намагалася вкрасти?
Думаєш, я на це здатна?
Я вже не знаю.
Зараз я просто намагаюся зрозуміти,
бо в усьому цьому немає сенсу.
Я не та людина, яка краде коня в чоловіка.
Як гадаєш, що я хотіла зробити?
Втекти.
-Втекти? -Так.
Джеку, чого ти вирішив, що я хотіла втекти?
Тебе не було поряд. Я не знаю, куди ти ходиш половину часу.
Ти не відповідаєш на мої питання, а потім стається це.
-У тебе хтось є? -Ні.
-Тебе підштовхнули до цього? -Ні, звичайно.
Чому я думаю, що ти брешеш?
Я не брешу. Подивись на мене.
Джеку, клянусь тобі. Я кажу правду.
Є щось, чого ти мені не кажеш.
Є щось, чого ти мені не кажеш?
-Ні. -Я щойно розмовляла з Джиною.
Вона у Ріверсайді,
їй не комфортно в цьому домі через тебе.
Не хочеш розказати, що сталося, поки мене не було?
Джина — суцільна драма. Ти знаєш.
Джеку.
Що б ми не дізналися, ми повинні триматися разом.
Джеку.
Гаразд? Тільки ти і я.
Джино, що відбувається в моєму домі?
Ти вкрала в Джека?
Ти втекла.
Ти залишила мене винною в злочині, якого я не робила й не розумію.
І для чого?
Або для кого?
Гаразд.
Я можу дзвонити, коли мені страшно?
Звичайно. Попроси пані Джелліку з адміністрації, гаразд?
Можна взяти «розкладачку»?
Що?
Телефон, який так відкривається і закривається. Він у бардачку.
Зараз глянемо.
Мабуть, я залишила його вдома.
Але ти завжди тримаєш його там.
Пробач, люба.
Ходімо, я тебе заведу.
Один, два, три.
Меґ.
Меґґі. Зупинись. Привіт.
-Ми можемо поговорити? -Нема про що говорити.
-Я рада, що ти в безпеці. Але мушу йти. -Послухай…
Після того, що зі мною сталося,
я отримала другий шанс
виправити все погане, що сталося минулого року.
Ти вдруге зруйнувала йому життя,
а тепер ти хочеш все виправити?
Я виправлю.
Клянуся.
Я повірю в це, коли побачу.
До зустрічі, Лені.
Чому Меґ така сердита?
Чиє я життя зіпсувала? Що в біса таке, Джино?
Будь ласка, Джино. Зателефонуй мені. Добре?
І що це за телефон-розкладачка, про який казала Метті?
Якби я могла залишити той самий номер, це було б чудово.
Звичайно.
-Я бачив вас усіх по телевізору. -Справді?
Що ж, сподіваюся, я не розчарую особисто.
Ні. Я згадав, що продавав вам телефон.
Я сказав мамі: «Ця зникла жінка. Я продав їй телефон.
Мабуть, вона не в зоні покриття, бо це чудовий телефон».
-Так. -Я пам'ятаю, що ви мені сказали того дня.
Сподіваюся, щось значуще.
Це було до біса натхненно.
Ви сказали: «Келе, не чекайте.
Живіть тим життям, яким хочете».
Через тиждень я отримав підвищення.
-Начальник зміни. -Начальник зміни!
Так. Спасибі.
А зможете перекинути дані?
Звичайно. Можу перекинути контакти тощо,
але не повідомлення або щось подібне, що ви зберігали.
От бляха.
Отже, вхідні та вихідні дзвінки…
Тому що там номери телефонів, яких я не зберегла в адресну книгу.
Ну, я можу зайти в обліковий запис і роздрукувати звіт за місяць.
Чудово. Ви мій герой.
Просто з цікавості, хтось користувався телефоном?
Перевіримо.
Ні, дзвінків немає три дні.
ЧАРЛІ ПРОПУЩЕНИЙ ВИКЛИК
Лен.
-Заступнице. -Смішно.
Для тебе Пола, Лені. Я за тобою скучила.
Я теж.
Так, треба буде зустрітися пізніше.
Так, потрібно поговорити про Флосс.
Вона займається нерозкритими справами.
Так, ті коробки, які я показувала тобі.
Пожежа в церкві.
Пожежа в церкві? Багато років тому?
У тій церкві, на яку ти дивилася.
Я просто…
Не знаю. Гадаю, вона думає, вони якось пов'язані,
але я не розумію як.
У будь-якому разі я рада, що в тебе все добре.
Я розмовляла з Полою, Джино.
Здається, ти їй подобаєшся.
Вона казала про пожежу. Про церкву.
Що ти дивилася на неї.
Що ти робиш, Джино?
ТРЕБА ЗУСТРІТИСЯ. ПЕРЕДЗВОНИ.
Ти можеш зробити 30?
Хто це?
Хочеш познайомитися? Хочеш займатися бізнесом чи дружити?
-Бізнесом. -Можеш зробити 30?
Тридцять? Чого?
Кет, очевидно. Ти тепер збуваєш якесь інше лайно?
Можливо.
Ну, я не якийсь придурок, так що кет підійде.
Зустрінемося на звичному місці.
Ні, треба щоб ти мене зустрів в парку Вочтелл. За годину.
Парк Вочтелл? У Маунт-Еко?
Якого фіга нам зустрічатися там?
Ти мені скажи. Нове місце. Не лінуйся.
Добре. Шпигунська гра. Парк Байнер. Чоловічий туалет.
Парк Байнер у Платтсвіллі.
Що таке з тобою?
Принеси готівку. Не запізнюйся. За годину.
КЕТАМІН
Лені.
Тату.
Що ти тут робиш?
Дафні Віллерс, ветеринарка з Рівертона…
Просила кетамін.
Щось не так із доставкою,
а їй робити екстрену артроскопію.
Лені.
Усе гаразд?
Так, мені набагато краще.
Тобі тут погано? З нами?
Тату, я не знаю, чому ти…
У нас із Джеком проблеми з грошима,
але невирішених проблем немає.
Я знаю, що ти намагалася. Це важкий час.
Так, дякую, тату.
Я мушу бігти. Дафні сказала, що це терміново.
Лені, Дафні Віллерс закрила ветеринарну клініку пів року тому.
Гадаю, це екстрений випадок.
Ти як твоя матір.
Сильна, горда, потайлива.
Але вона ніколи не брехала.
І мені серце розривається, коли я це бачу. Що б це не було.
Лені, ти маєш бути дуже обережною зараз.
Твій шлюб, твоя сім'я, Метті,
це найцінніше, що в тебе є.
Я знаю. Тому й роблю те, що роблю.
Справді? Чи це заради нього?
Тату, я не знаю, про що ти.
-Я не знаю, що ти, на твою думку, бачив. -Я знаю серце своєї дочки.
Я знаю, ти пішла від нас задовго до того, як зникла.
Так, це…
Із цим покінчено, і я це виправлю. Усе.
Дякую, що сказав правду.
Поговоримо про це пізніше.
Чекаю тебе із сестрою сьогодні на вечерю.
Завтра ваш день народження.
Зазвичай ви удвох їдете в якесь модне місце.
Париж або Фіджі.
Я ніколи не беру в цьому участі.
Але цього року ви обоє опинилися тут.
-І я не хочу втратити нагоду. -Я залюбки прийду.
Але з Джиною усе складніше.
Якщо хтось і може її привести, то це ти.
Я постараюся.
Будь ласка.
Для мене це важливо.
Добре.
У що ти мене вплутала тепер?
Не знаю, як довго я зможу продовжувати цей спектакль.
Ти привезла чи ні?
Так, привезла.
Добре.
Я хочу дещо спитати.
Що?
Пам'ятаєте, хто нас звів?
Я втратила список контактів.
Я не знаю.
Дійсно? Не знаєш?
Ти не пам'ятаєш?
А це ні про що не нагадує?
Подружка мого брата знає одного типа.
Якого біса ти ставиш стільки питань, відповідь на які маєш знати?
-Чувак, який приїжджає зі мною? -Так. Тип у червоному фургоні.
-Точно. -То даси наркоту чи ні?
А ти даси гроші чи ні?
-Вимітайтеся звідси. -Ходімо.
Бляха. З тобою все гаразд?
Так. Вибач. Я подзвонила, коли змогла.
Ти пішла додому.
Я мусила. Я вдарилася і заблукала.
Ти якось дивно говориш.
Треба бути обережною.
Де ми зустрінемося?
Приїжджай у хатину.
Можемо спершу зустрітися?
Не хочу далеко їхати, я вдарилася головою.
Де ти хочеш зустрітися?
Позаду «Відгомону».
За пів години.
Добре, але…
Побачимося там. На задній парковці.
КАФЕ «ВІДГОМІН»
Отже, це Ділан Джеймс.
Ти впустила його в життя після стількох років.
Ти обрала його.
Думав, ти подзвониш раніше.
Загубила телефон.
У лісі нема телефонної будки.
Треба було додому й…
Я вважав, ти передумала.
Щодо всього.
Ні.
Так.
Наші юні клієнти в Платтсвіллі шлють найкращі побажання.
Ні.
Не тут.
-Досі любитель. -Ходімо.
Так?
-Так. -Так.
Я знайшов той гівняний бар на шосе 16.
Там вас обслужать.
Вони не міняли музичного автомата з 1958 року.
-Це бос. -Бос.
Облиш, Джино, ніхто не каже «бос».
Пробач.
-За що? -За те, що була поза зв'язком.
-Ти не могла цьому зарадити. -Ні, це правда.
Але зараз у нас все добре?
Добре.
Ні, не все добре.
-Що в біса сталося? У нас був план. -Ні, я знаю.
Принц утік від мене. І я вдарилася головою.
Але з тобою…
З тобою все гаразд?
Так.
Усе гаразд?
Так. Гаразд.
Вони щось підозрюють?
Що, на думку Джека, відбувається?
Він щось підозрює.
Флосс також.
І твоя сестра в місті.
З нею все в порядку. Вона нічого не знає.
Вона все ще прикидається Джиною?
Так.
Лені про нас не знає.
-Херня повна. -Так.
Нам краще поїхати. Зараз. Сьогодні.
Зараз?
А чому ні?
-Жити на те, що наразі в гаманці? -Я жив і за менші кошти.
Я не можу зараз поїхати.
Чому?
Джек.
-Флосс, Метті… -Ти казала, що розібралася із цим.
Так, але тепер усі знають про лоша.
І Флосс наглядає за мною. Це надто небезпечно.
Ще більше причин поїхати зараз.
Господи.
Я так скучив за тобою.
Я дуже хвилювався.
Я теж скучила за тобою.
Я попрошу бабусю. Вона нам допоможе.
Бо вона любить тебе так само, як я.
Вона любить тебе, як я.
Якого біса?
Думала, я не здогадаюся?
Вибач. Я намагаюся її знайти.
-Вона не повернулася. -Хто саме?
Джина.
Джина не повернулася.
Гаразд.
А ти? Де ти була?
Я була в Лос-Анджелесі.
Жила життям Джини. Але ти це знаєш, так?
Вона все тобі розказала.
Так, розказала.
Гадаєш, вона робить це заради тебе?
Ти теж не можеш її знайти, і ти наляканий, як і я.
Ти відчайдушно хочеш її знайти.
-Я знайду її. -Це те, що я намагаюся зробити.
Намагаєшся зробити? Підставивши мене?
Звідки мені знати, що це не ти її скривдив?
Ні.
Я люблю її. Я б ніколи її не скривдив.
Знаю, що ти так вважаєш.
Їй зле, Ділане.
Вона хворіла деякий час.
Вона казала, що це ти хвороблива.
Що це ти змушуєш її продовжувати цей обман.
Упевнена, що так.
Знаю, між нам напружені стосунки…
-Ще б пак. -Але ти не був поруч.
І ти не знаєш.
Вона казала тобі про зрив?
-Ні. -У коледжі в неї був нервовий зрив.
Вона розповідала про викидень?
Ні.
Усе, що я робила, мінялася життями, це заради неї.
Ділане, ти маєш повірити.
Я намагаюся знайти її, бо вона може бути поранена.
Можливо, вона тікає від нас обох.
Вона не тікає від мене.
Ти впевнений?
Цілком.
У нас був план.
У нас є план.
А раптом вона змінила план?
Вставай. Я відвезу тебе.
Ну ж бо.
Так.
Я забула сумку.
ДЕВІС - КАЙРА
-Ходімо! -Вже йду.
Ти забула, що він зробив із нами?
Він ледь не зруйнував наше життя, Джино, він зробив би це, якби я не зупинила його.
І що? Тепер він доведе справу до кінця?
Я не дозволю йому.
Не дозволю йому зруйнувати тебе… Нас.
Це не повториться.
Я знайду тебе, Джино, і я це виправлю.
Я знайду тебе.
Привіт!
Я принесла замовлену каву.
Я знаю, що ти тут, бо чула, як ти говорила.
Лені, не очікувала побачити тебе тут.
Чекай, ти ж Лені?
Вам можна так робити? Вдавати обслугу?
Годі, я не сказала, що це обслуга.
Я сказала, що принесла каву.
Берт дуже зайнятий зборами,
тож я запропонувала принести. Джина тут?
Вона збирається в душ. Я передам, що ви заходили.
Може, скажеш їй, що я прийшла.
А я почекаю. Я дзвонила їй увесь ранок.
Джино?
Гей. Вибач, що заважаю.
Отже…
Виявляється, вона обмазалася морськими водоростями
й мріє про Лос-Анджелес.
Я передам, щоб передзвонила вам.
Я дуже хочу побачити її віч-на-віч.
Якщо можна. Поспілкуватися по-людськи.
Увечері вона летить додому.
Чудово. Дорогою хай заскочить на станцію.
ЧАРЛІ
Або я можу почекати зараз.
-Треба відповісти? -Ні. Передзвоню.
Допоможу їй із водоростями.
Добре, передай Джині, що я чекаю на зустріч.
-Супер. -Коли вона перевдягнеться і все таке.
Дякую за каву.
Привіт, любий.
Вибач, щойно повернулася, бачилася з Лені.
Як вона?
Здається, у неї кепські справи.
Взагалі-то, коїться щось дивне.
Можливо, у них із Джеком проблеми.
-Які проблеми? -Я не знаю.
Гадаю, їй треба, щоб я зосталася тут ще трішки,
щоб підтримати її.
Це нові сережки?
Так. Я позичила в Лені.
Не в твоєму стилі.
Господи, ми обговорюємо сережки?
Аж ніяк. Я просто…
Ні, все гаразд. Вибач.
Просто я почуваюся трохи…
Ясна річ.
Гадаю, подорож на Тахо на день народження скасовується?
На жаль, так.
Як на мене, у неї якісь проблеми.
Звісно.
Але в першу чергу не забувай про себе, Джино. Згода?
Не загрузни в житті Лені. Ти не вона.
Зі мною все буде гаразд. Кохаю тебе.
Добре. Лос-Анджелес,
Каліфорнія, 90068.
Це ж не значить, що ти живеш на Голлівудських пагорбах?
Значить.
Непогано. Я була там один раз.
Я буда на екскурсії на двоповерховому автобусі,
проїжджали будинки знаменитостей.
Прекрасна погода. Вишукані будинки. Але я не жила б там ні за які гроші.
Це все, що вам потрібно? Ім'я мого чоловіка й наша адреса?
Ще кілька запитань.
Питання трохи дошкульне,
принаймні для деяких сімей, це щодо грошей…
А ви із сестрою це робили?
-Що саме? -Говорили про гроші?
Точніше, Джек чи Лені просили в тебе гроші?
Ні.
Вони надто горді.
Так. Особливо Джек. Вони не беруть у нас гроші.
Але… ще раз, вибач, що питаю,
не такі вже й горді, якщо дозволяють платити
за розкішні щорічні подорожі на день народження.
Куди мали їхати цього року? На озеро Тахо?
Це мій подарунок Лені на день народження.
Так. А до чого тут це?
Як часто ви спілкуєтеся із сестрою?
Чи говорили раніше?
Щодня.
І вона не говорила про проблеми з фінансами?
Нічого незвичайного для ветеринара у вимираючому південному місті.
А ти часом… Не знаю, як кажуть у Голлівуді…
Мозковий штурм? Передові ідеї?
-Які ідеї? -Ти мені скажи.
Ти давала їй гроші?
Вони не беруть наших грошей. Джек надто гордий.
Гордістю не заплатиш банку, чи не так?
Коли людей заганяють у кут, вони можуть здивувати.
Так, я знаю. Ми закінчили?
Коли ви з Лені говорите про минуле, що саме ви згадуєте?
-Що? -У вашому житті було стільки всього.
Багато трагедій. Ви це обговорюєте?
Намагаємось не робити цього.
-Я поспішаю на літак. Тож… -Шкода, що ти не залишишся.
Ми раді, що ти знову тут. Так цікавіше.
Добре. Нехай щастить.
Бувай.
Як ти?
Дивно, але я тут.
Джек сказав, що ти цілий день була з Джиною.
Я думала, ти відпочинеш, як сказав лікар.
Я їй потрібна.
Ти їй потрібна?
Після того, через що ти пройшла? Типово.
-Завжди зводить усе до себе. -Клавдіє, годі.
Знаю. Але ти єдина, з ким я можу поговорити
про розвиток подій.
Яких?
Я знаю, що час не вдалий, але я чекала, щоб це зробити.
Тепер, коли ти повернулася,
я думаю запросити його сьогодні на вечерю.
Але тато хотів поговорити, а вони ще не знайомі.
-Звісно. -Може, пізніше.
Ти прийдеш сьогодні?
Якщо доведеться мати справу з Джиною…
Я постараюся прийти. Обіцяю, гаразд?
-Мені треба відпочити. -Звісно.
Клята Джина.
Привіт.
Ти куди?
Спробую вмовити Джину повечеряти сьогодні в тата.
А не можна поговорити по телефону?
Може, варто провести деякий час із сім'єю?
Я скоро буду вдома. Гаразд?
Обіцяю.
Гей, треба тебе помити.
Ти їдеш завтра? У день народження?
Щось трапилось?
Ні.
Ні, тату, просто я
повертаюсь у Лос-Анджелес, адже з Лені все добре.
Поспішаєш поїхати, бо почуваєшся тут небажаною?
Бо ми з Клавдією говорили.
Ми завжди раді тобі тут, правда, Клавдіє?
Ти подумала про Лені?
Вона зрозуміє.
Вона перенесла травму.
Було ще щось, правда?
Що…
вона пережила цього року?
Вона не розмовляє зі мною.
Це нормально, що в неї є кордони, Джино.
Між нами немає кордонів, Клавдіє. Ми ділимося всім.
Ніхто не ділиться всім.
Ти ніколи тут не буваєш і не уявляєш, що вона переживає.
І тобі начхати на біль будь-кого, окрім себе.
-Клавдіє, прошу. -Це неправда.
Правда. І я знаю, бо живу в цьому.
Щодня!
-Вибач, якщо я віддалилася. -Тобі ані трохи не шкода.
Ти приходиш і йдеш звідси, наче ти тут господарка,
але ти не уявляєш, що тут відбувається.
А якщо складається не так, як має бути по-твоєму,
ти думаєш тільки про себе й Лені.
Тут є інші люди, Джино.
Є інші люди, яким боляче.
Розплющ врешті-решт очі.
Тату.
Ось чому я хотів, щоб ви обидві прийшли.
Я хворий, Джи.
Кажуть, у мене застійна серцева недостатність. Пізня стадія або…
А…
Лені знає?
Ні.
Ні, у них фінансові проблеми, я не хотів обтяжувати її цим.
До того ж, як сказала Клавдія, ніхто не ділиться всім.
Але зараз ти тут, і я хотів…
Сказати вам обом,
але я отримав результати на початку тижня.
Перш ніж я помру…
я хочу, щоб ми об'єдналися.
Як родина.
Прошу.
Джино, залишся.
Допоки в нас ще є час.
Я був би радий.
Авжеж.
Так.
Тату.
Це я можу.
Сідай.
Де ти була?
Я дзвонив у котедж. Вони сказали, ти не прийшла на вечерю.
Я була в готелі.
Заснула.
Джина залишила мене там і повечеряла з татом.
Джина сказала тобі, що сталося?
Ні.
То ти скажеш?
З нею дещо сталося, поки тебе не було.
Я був напідпитку. Я…
Спочатку я подумав, що це ти.
А потім ні.
Це була помилка.
Мені дуже шкода.
Це Джина, Джеку.
Ні.
Я знав, що це не ти, але продовжив.
Просто…
Щось зламалося.
Ти більше мене не кохаєш.
Може…
Може, я теж.
Минулого року ти наче… віддалилася.
Я ніколи не кохала тебе більше.
-Є хтось інший? -Ні.
Тоді що?
Ти куди?
Назад у Ріверсайд.
Вочевидь, я маю де в чому розібратися з Джиною
до її дня народження за пів години.
Ти тікаєш від мене. Знову.
Більше таємниць.
Ти дійсно хочеш, щоб я лишилася?
Я мушу розібратися з Джиною і повернути її в Лос-Анджелес.
І ми з тобою полагодимо те, що зламалося.
Гадаєш, ми зможемо?
Як на мене, ми мусимо.
Ти не думав, що одружився не на тій сестрі?
Ніколи.
Черговий запис у щоденник, Джино.
Я не знаю, що ще робити, тож просто буду намагатися.
Прокляття, Джино.
Ти все зруйнувала.
Усе, що ми будували роками.
Невже це так просто?
Просто піти від усього значущого?
Як ти могла повернутися до Ділана Джеймса?
Він ніщо. А ти ніщо без мене.
Ми вдосталь нашкодили одна одній.
Повернися додому, Джино.
Давай виправимо все.
З днем народження.
Я люблю тебе.
ТИ ВБИЛА ЙОГО.
ТИ ЗБРЕХАЛА МЕНІ.
Я ВСЕ ЗНАЮ.
ВІДПУСТИ МЕНЕ.
Переклад субтитрів: Yaroslava Garaschuk