‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫זה?‬
‫זה חדש.‬
‫זה ידהה בקרוב.‬
‫יום הולדת שמח, לני.‬
‫יום הולדת שמח, ג'ינה.‬
‫יש משהו שאת לא מספרת לי.‬
‫אין שום דבר.‬
‫עוד שנה.‬
‫ידעתי שמשהו לא בסדר,‬ ‫בפריז, בלילה שבו התחלפנו.‬
‫מה קרה, ג'ינה? מה עשית?‬
‫ממש טוב לראות אתכם.‬
‫אתכם.‬
‫ממש טוב לראות אתכם.‬
‫הבנתי, ג'ינה. לא הלכת לאיבוד.‬
‫את לא רוצה שימצאו אותך.‬
‫ועד שאמצא אותך,‬ ‫אצטרך לשחק את שני התפקידים.‬
‫אחותי, באמת, גם את צריכה לנוח.‬
‫אימא!‬
‫היי, חמודונת.‬
‫ג'ינה, תשלימי שעות שינה בריוורסייד.‬
‫אבוא לקחת אותך אחרי שאוריד את מטי בביה"ס.‬
‫בסדר. צ'או-צ'או.‬
‫את לא אומרת "צ'או-צ'או". דודה ג'ינה אומרת.‬
‫כשאני מדברת עם דודה ג'ינה,‬
‫היא הוליוודית כל כך שזה משפיע עליי.‬
‫אבל היא לא באה? כי היא זו שצריכה לנוח?‬
‫הטלטלה הרגשית. היא עייפה אותה.‬ ‫אולי היא תחזור הביתה בקרוב.‬
‫הנה. שבי פה.‬
‫רק עוד כמה שאלות ונניח לך.‬
‫כבר שאלת המון שאלות.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫הוא נראה מוזר.‬
‫עדיין רטוב מהמקלחת, מותק.‬
‫בסדר, תתכונני לבית הספר.‬ ‫-בואי הנה, מטי.‬
‫אם אני מבינה נכון את כתב החרטומים שלי,‬
‫ציינת קודם שהיו שלושה, אולי ארבעה גנבים?‬
‫כן.‬
‫נכון. לכולם היו… מסכות סקי.‬
‫ובקיץ.‬
‫אבל את לא זוכרת בדיוק כמה?‬
‫ולא ראית אותם‬ ‫שוברים את המנעול ומשחררים את הסוסים בפועל?‬
‫לא. שמעתי רעש וכשיצאתי לבדוק מה קורה,‬
‫הסוסים כבר היו משוחררים.‬
‫אבוי לי.‬
‫לא נראה לך מוזר,‬
‫ואני רק חושבת על זה ביסודיות,‬
‫שאם הם באו לכאן כדי לגנוב סוסים,‬
‫אז למה הם שחררו סוסים רבים כל כך לטבע?‬
‫למי אכפת מה עבר להם בראש?‬ ‫כולנו היינו פועלים כמוה.‬
‫היא ניסתה לעצור אותם.‬ ‫-ניסית לעצור אותם?‬
‫או שפשוט רדפת אחריהם אחרי שהם נעלמו?‬
‫הסוסים השתוללו‬
‫ואחד מהם כבר לקח את הסייחה‬ ‫ורכב משם במהירות.‬
‫אני מניחה שפשוט פעלתי מתוך דחף.‬
‫לרדוף אחרי פושעים ולהיכנס לעומק היער‬
‫נשמע לי כמו… דחף חריג.‬
‫רוב האנשים פשוט מתחבאים ומזמינים משטרה.‬
‫טוב, אולי זה בגלל החינוך שלי.‬
‫אנחנו עובדים קשה,‬ ‫מכעיס אותנו כשלוקחים את פרי עמלנו.‬
‫כן. אז נכנסת לעומק היער?‬
‫כן. ופרינס נבהל.‬
‫נבהל ממה?‬
‫תפרטי, יקירה.‬
‫טוב, לא ראיתי.‬
‫כנראה מנחש או מאופוסום. זה קרה ממש מהר.‬
‫נפלתי, חטפתי מכה בראש, התעלפתי.‬
‫וכשהתעוררתי, פרינס נעלם‬ ‫ולא ידעתי איפה אני.‬
‫לא שמעת את משלחת החיפוש?‬
‫שמעתי מסוק‬
‫וניסיתי למצוא קרחת יער כדי לאותת לו,‬
‫אבל את יודעת…‬ ‫חטפתי מכה בראש והייתי מסוחררת.‬
‫אנחנו צריכים זמן איכות משפחתי עכשיו, טוב?‬ ‫צריך לקחת את מטילדה לבית הספר…‬
‫בהחלט. פולה ואני נתחיל לחפש‬ ‫את השודדים עוטי המסכות.‬
‫זה לא אמור להיות קשה מדי.‬ ‫הם באמת נשמעים קצת… לא מאורגנים.‬
‫תודה על הכול.‬ ‫-אין דבר, ויקטור.‬
‫שמחתי לסייע. כתמיד.‬
‫לני, אני ממש מצטערת.‬
‫רק עוד דבר אחד.‬
‫אמרת שהסוס שלך, פרינס,‬
‫נבהל ואת נפלת ואיבדת את ההכרה.‬
‫על איזה צד נפלת?‬
‫על… על צד ימין.‬
‫שם… היה לי חתך על הראש.‬
‫בטח, זה הגיוני.‬
‫רק ש… התפיסה המרחבית שלי נוראית,‬
‫אבל כשפרינס הגיע אלינו,‬
‫הדם היה על הכתף השמאלית שלו.‬
‫צד ימין שלך, צד שמאל שלו…‬
‫אני לא בטוחה איך זה עובד.‬
‫אבל את יודעת מה? אמשיך לחשוב על זה.‬
‫תשמרי על עצמך. שהראש יתרפא, שמעת?‬
‫טוב. בסדר. ויקטור. קלאודיה.‬
‫ג'ינה, מה קורה, לעזאזל?‬
‫במשטרה יודעים משהו. הסתבכת בצרות?‬
‫למה לך לא לספר לי? אני יודעת שאוכל לעזור.‬
‫תמיד אעזור. תמיד היינו רק שתינו, ג'ינה.‬
‫אף אחד לא מפריד בינינו. אפילו לא ג'ק.‬
‫כן, בסדר…‬
‫לא היית פה כל הקיץ.‬
‫כן, מסרנו כמה סוסים.‬ ‫השתתפתי בתחרויות רודיאו לנוער.‬
‫זכית במשהו?‬
‫כן, במקום הראשון במקצה רופינג. בדנוור.‬
‫יפה.‬
‫השתניתן.‬
‫לא נכון.‬
‫לגמרי השתניתן.‬
‫תתחילו ללמוד בתיכון בשבוע הבא?‬
‫כן.‬
‫אסיע אתכן. אעשה לכן סיור, אם תרצו.‬
‫כן, זה יהיה מגניב.‬
‫תיכנס לשם, ברט. קדימה. סליחה.‬
‫את יכולה לדבר איתו.‬
‫הוא בקטע שלך, לני. לא בקטע שלי.‬
‫ממש. הוא לא מבדיל בינינו.‬
‫לני? את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני רק צריכה לנוח לרגע.‬
‫את בטוחה שאת בסדר?‬
‫לא.‬
‫ברור שלא.‬
‫אבל אהיה בסדר. אני פשוט…‬
‫אני צריכה לנוח.‬
‫אין עוד משהו שאת רוצה לספר לי?‬
‫לא.‬
‫לא. למה?‬
‫כשחיפשנו אותך בשביל,‬ ‫ראיתי את טביעות הפרסות.‬
‫פרינס הוביל את הסייחה, לא גנבי סוסים.‬
‫וזה לא היה מרדף, הם התקדמו בהליכה.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫ואם אני ראיתי את זה, גם פלוס ראתה את זה.‬
‫לא. זה בטח היה הסוס שלהם שהוביל את הסייחה.‬
‫רק אם הוא נשען‬ ‫על הרגל הימנית הקדמית, כמו פרינס.‬
‫אני צריך שתגידי לי את האמת, לני.‬ ‫-אני אומרת את האמת.‬
‫פלוס יודעת משהו. תקשיבי לי!‬ ‫-אין לפלוס מה לדעת!‬
‫זה לא סתם ייעלם. הם יבואו לחפש אותה.‬
‫מה, אתה חושב שניסיתי לגנוב אותה?‬
‫אתה חושב שאני מסוגלת לזה?‬
‫אני כבר לא יודע למה את מסוגלת.‬
‫כרגע, אני פשוט מנסה להבין מה קרה,‬
‫כי זה לא הגיוני בכלל.‬
‫אני לא מישהי שהייתה גונבת סוס מבעלה.‬
‫מה אתה חושב שניסיתי לעשות?‬
‫לברוח.‬
‫לברוח?‬ ‫-כן.‬
‫ג'ק, למה לך לחשוב שאני אברח?‬
‫את לא נמצאת לאחרונה.‬ ‫אני לא יודע איפה את חצי מהזמן.‬
‫את לא עונה לי על אף שאלה, ואז זה קורה?‬
‫יש מישהו אחר?‬ ‫-לא.‬
‫הוא שכנע אותך לעשות את זה?‬ ‫-מה פתאום.‬
‫למה נדמה לי שאת משקרת?‬
‫אני לא. תסתכל עליי.‬
‫ג'ק, אני נשבעת לך. אני אומרת את האמת.‬
‫יש משהו שאת לא מספרת לי.‬
‫יש משהו שאתה לא מספר לי?‬
‫לא.‬ ‫-כי בדיוק דיברתי בטלפון עם ג'ינה‬
‫והיא באכסניית ריוורסייד‬
‫וכבר לא נוח לה בבית הזה בגללך.‬
‫אתה רוצה לספר לי מה קרה כשלא הייתי פה?‬
‫ג'ינה תמיד מביאה דרמה. זה ידוע לך.‬
‫ג'ק.‬
‫לא משנה מה נגלה, אנחנו חייבים להישאר יחד.‬
‫ג'ק.‬
‫בסדר? רק אתה ואני.‬
‫ג'ינה, מה קורה בבית שלי?‬
‫גנבת מג'ק?‬
‫ברחת.‬
‫בגללך מאשימים אותי בפשע שלא ביצעתי,‬ ‫שאני לא מבינה בכלל.‬
‫ובשביל מה?‬
‫או בשביל מי?‬
‫בסדר.‬
‫אפשר להתקשר אלייך אם אפחד?‬
‫בטח. פשוט תבקשי מגברת ג'ליקה‬ ‫במשרד הקבלה, בסדר?‬
‫אפשר להשתמש בטלפון הנפתח?‬
‫במה?‬
‫בטלפון שנפתח ונסגר ככה. הוא בתא הכפפות.‬
‫בואי נבדוק את זה.‬
‫את יודעת, בטח השארתי אותו בבית.‬
‫אבל את תמיד שומרת אותו שם.‬
‫אני מצטערת, מותק.‬
‫בואי ניקח אותך פנימה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש.‬
‫מג.‬
‫מגי. היי, עצרי. היי.‬
‫היי, אפשר לדבר?‬ ‫-אין על מה לדבר.‬
‫אני שמחה שאת בסדר. עכשיו, אני צריכה ללכת.‬ ‫-תראי…‬
‫אחרי מה שקרה לי,‬
‫אני מקבלת הזדמנות שנייה‬
‫להתאפס ולבטל את כל הדברים הרעים‬ ‫שקרו בשנה האחרונה.‬
‫הרסת את החיים שלו בפעם השנייה,‬
‫ועכשיו את רוצה להתפייס?‬
‫אפתור את זה.‬
‫אני נשבעת.‬
‫אני אאמין לך כשזה יקרה.‬
‫להתראות, לני.‬
‫למה מג כועסת כל כך?‬
‫למי הרסתי את החיים? מה נסגר, ג'י?‬
‫בבקשה, ג'ינה. תתקשרי אליי. טוב?‬
‫ומה הקטע עם הטלפון שמטי דיברה עליו?‬
‫אם אוכל להישאר עם אותו מספר, זה יהיה נהדר.‬
‫כמובן.‬
‫ראיתי אותך בטלוויזיה.‬ ‫-כן?‬
‫מקווה שאני לא מאכזבת פנים מול פנים.‬
‫לא. לא, זכרתי שמכרתי לך את הטלפון.‬
‫אמרתי לאימא שלי,‬ ‫"האישה הנעדרת הזאת, מכרתי לה טלפון.‬
‫"והיא בטח מחוץ לטווח הקליטה,‬ ‫כי זה טלפון מצוין".‬
‫נכון.‬ ‫-אני זוכר מה אמרת לי באותו יום.‬
‫מקווה שזה היה משמעותי.‬
‫זה היה ממש מעורר השראה.‬
‫אמרת, "קאל, אל תחכה.‬
‫"תחיה את החיים שאתה רוצה".‬
‫כעבור שבוע, קיבלתי קידום.‬
‫אחראי משמרת.‬ ‫-אחראי משמרת!‬
‫כן. תודה.‬
‫היי, אתה חושב שתוכל להעביר את הנתונים?‬
‫כמובן. אוכל להעביר את אנשי הקשר,‬
‫אבל לא את ההודעות ודברים כאלה שאולי שמרת.‬
‫אוף.‬
‫אז השיחות הנכנסות והיוצאות…‬
‫כי יש שם מספרי טלפון‬ ‫שלא שמרתי באנשי הקשר. אז…‬
‫אני יכול להיכנס לפירוט החיובים‬ ‫ולהדפיס עותק קשיח של הדו"ח החודשי.‬
‫מעולה. אתה מציל אותי.‬
‫סתם מסקרנות, מישהו השתמש בטלפון?‬
‫בואי נבדוק.‬
‫לא. לא היו שיחות במשך שלושה ימים.‬
‫- צ'רלי - שיחה שלא נענתה -‬
‫לן.‬
‫הסגנית.‬ ‫-מצחיק.‬
‫את יודעת שאת קוראת לי פולה, לן.‬ ‫התגעגעתי אלייך.‬
‫גם אני אלייך.‬
‫כן, בואי נדבר אחר כך.‬
‫כן, אנחנו צריכות לדבר על פלוס.‬
‫היא נכנסה לחקירות הלא פתורות.‬
‫כן, אותם ארגזים שהראיתי לך בזמנו.‬
‫השרפה בכנסייה.‬
‫השרפה בכנסייה? שקרתה לפני שנים?‬
‫כן, המקרה ההוא שבדקת.‬
‫אני פשוט…‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫היא כנראה חושבת שהאירועים קשורים,‬
‫אבל אני לא מבינה את זה.‬
‫בכל אופן, באמת טוב לראות שאת בריאה ושלמה.‬
‫דיברתי עם פולה, ג'ינה.‬
‫נראה שהיא מחבבת אותך מאוד.‬
‫והיא הזכירה את השרפה. את הכנסייה.‬
‫שאת חקרת את המקרה.‬
‫מה את עושה, ג'ינה?‬
‫- צריך להתארגן. תחזרי אליי. -‬
‫את יכולה למכור לי 30?‬
‫מי זה?‬
‫רוצה שנחליף שמות עכשיו?‬ ‫שנהיה חברים או שנעשה עסקים?‬
‫נעשה עסקים.‬ ‫-אז תוכלי למכור 30?‬
‫שלושים? שלושים מה?‬
‫קטמין, כמובן. את מוכרת משהו אחר עכשיו?‬
‫אולי.‬
‫אני לא טיפש שעושה הרואין, קטמין יהיה טוב.‬
‫ניפגש במקום הרגיל.‬
‫לא, אני צריכה שתפגוש אותי‬ ‫בפארק ווצ'ל. בעוד שעה.‬
‫בפארק ווצ'ל? במאונט אקו?‬
‫למה לעזאזל את רוצה שנבוא לשם?‬
‫תגיד לי אתה. מקום חדש. אסור שנתחיל להתעצל.‬
‫בסדר. מרגלת שכמוך.‬ ‫פארק ביינר. שירותי הגברים.‬
‫פארק ביינר בפלאטסוויל.‬
‫ברור. מה יש לך?‬
‫תביא מזומן. אל תאחר. שעה.‬
‫- קטמין -‬
‫לני.‬
‫אבא.‬
‫מה את עושה פה?‬
‫דפני וילרס, הווטרינרית בריוורטון…‬
‫כן, היא צריכה שאביא לה קטמין.‬
‫משהו השתבש בהמלטה,‬
‫אז היא צריכה לבצע ארתרוסקופיית חירום.‬
‫לני.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, אני כבר מרגישה טוב יותר, תודה.‬
‫את לא מרוצה מאיתנו? מהחיים פה?‬
‫אבא, אני לא יודעת למה…‬
‫ג'ק ואני, יש לנו בעיות כספיות,‬
‫אבל לא משהו שלא נסתדר איתו.‬
‫אני יודע שאת משתדלת. זאת תקופה קשה.‬
‫כן, תודה, אבא.‬
‫אני הולכת. כי דפני אמרה שזה דחוף, אז…‬
‫דפני וילרס סגרה‬ ‫את המרפאה הווטרינרית לפני חצי שנה.‬
‫אני מניחה שזה מקרה חירום.‬
‫את בדיוק כמו אימא שלך.‬
‫חזקה, גאוותנית, קנאית לפרטיות שלך.‬
‫אבל היא מעולם לא שיקרה.‬
‫ושובר לי את הלב לראות את זה,‬ ‫את מה שזה לא יהיה.‬
‫לני, את חייבת להיות זהירה מאוד כרגע.‬
‫הנישואים שלך, המשפחה שלך, מטי,‬
‫אלה הדברים הכי יקרים שיש לך.‬
‫אני יודעת. לכן אני עושה את מה שאני עושה.‬
‫באמת? או שזה בשבילו?‬
‫אבא, אני לא יודעת על מה אתה מדבר.‬
‫אני לא יודעת מה אתה חושב שראית.‬ ‫-אני לא יודע מה הבת שלי מרגישה?‬
‫אני יודע שעזבת אותנו הרבה לפני שנעדרת.‬
‫טוב, זה…‬
‫זה נגמר ואני אפתור את זה. את הכול.‬
‫תודה שאמרת לי את האמת.‬
‫נדבר על זה אחר כך.‬
‫אני רוצה שאת ואחותך תבואו היום לארוחת ערב.‬
‫יש לכן יום הולדת מחר.‬
‫בדרך כלל אתן נוסעות למקום זוהר כלשהו.‬
‫לפריז או לפיג'י.‬
‫אני אף פעם לא משתתף בזה.‬
‫אבל השנה הזאת הביאה את שתיכן לכאן.‬
‫ואני לא רוצה להחמיץ את ההזדמנות.‬ ‫-אני אשמח.‬
‫אבל ג'ינה קצת מורכבת.‬
‫אם יש מישהו שיצליח להביא אותה לכאן,‬ ‫זאת את.‬
‫אני אשתדל.‬
‫בבקשה.‬
‫זה חשוב לי.‬
‫בסדר.‬
‫במה את מסבכת אותי עכשיו?‬
‫אני לא יודעת כמה זמן‬ ‫אוכל להמשיך בהעמדת הפנים.‬
‫נו, הבאת את החומר או לא?‬
‫כן, הבאתי אותו.‬
‫בסדר.‬
‫אני צריכה לשאול אותך משהו.‬
‫מה?‬
‫אתם זוכרים מי הראשון שארגן אותנו?‬
‫איבדתי את אנשי הקשר שלי.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫באמת? את לא יודעת?‬
‫את לא זוכרת?‬
‫זה מרענן לך את הזיכרון?‬
‫חברה של אח שלי מכירה את האיש ההוא.‬
‫למה את שואלת הרבה שאלות‬ ‫שאת אמורה לדעת את התשובה עליהן?‬
‫מי שבא איתי בדרך כלל?‬ ‫-כן. האיש עם הטנדר האדום.‬
‫נכון.‬ ‫-את מתכוונת לתת לנו את הקיי או לא?‬
‫אתה מתכוון לתת לי את הכסף או לא?‬
‫עופו מפה.‬ ‫-בואי.‬
‫זין. את בסדר?‬
‫כן. אני מצטערת. התקשרתי ברגע שיכולתי.‬
‫הלכת הביתה.‬
‫הייתי חייבת ללכת הביתה.‬ ‫נפצעתי. הלכתי לאיבוד.‬
‫את נשמעת מוזר.‬
‫אני צריכה להיזהר.‬
‫איפה ניפגש?‬
‫בואי לבקתה.‬
‫אפשר להיפגש קודם?‬
‫שלא אנהג רחוק מדי. נחבלתי בראש.‬
‫איפה את רוצה להיפגש?‬
‫מאחורי האקו-אקו.‬
‫בעוד חצי שעה.‬
‫בסדר, אבל…‬
‫בסדר, נתראה שם. בחניון האחורי.‬
‫- בית קפה אקו-אקו -‬
‫אז זה דילן ג'יימס.‬
‫שוב נתת לו לחזור לחייך,‬ ‫אחרי כל השנים האלה.‬
‫בחרת בו.‬
‫חשבתי שאשמע ממך קודם.‬
‫איבדתי את הטלפון.‬
‫אתה יודע, אין תאי טלפון ביער.‬
‫נאלצתי לחזור הביתה ו…‬
‫חשבתי שהתחרטת.‬
‫על הכול.‬
‫לא.‬
‫כן.‬
‫הלקוחות הצעירים שלנו‬ ‫בפלאטסוויל מוסרים ד"ש.‬
‫לא.‬
‫לא פה.‬
‫עדיין חובבנית.‬ ‫-בואי.‬
‫כן?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫מצאתי בר מחורבן בכביש 16.‬
‫יגישו לכן שתייה שם.‬
‫לא החליפו שם את מכונת התקליטים מאז 1958.‬
‫זה שולט.‬ ‫-שולט.‬
‫בחייך, ג'ינה, אף אחד לא אומר "שולט".‬
‫אני מצטערת.‬
‫על מה?‬ ‫-שלא הייתי בקשר.‬
‫לא הייתה לך ברירה.‬ ‫-לא, זה נכון.‬
‫אבל אנחנו בסדר עכשיו, נכון?‬
‫בסדר?‬
‫לא, אנחנו לא בסדר.‬
‫מה קרה, לעזאזל? הייתה לנו תוכנית.‬ ‫-לא, אני יודעת.‬
‫פרינס ברח לי. וחטפתי מכה בראש.‬
‫אבל את…‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן. בסדר גמור.‬
‫את חושבת שהם חושדים?‬
‫מה ג'ק חושב שקורה?‬
‫הוא חושד.‬
‫גם פלוס.‬
‫ואחותך באה לבקר.‬
‫היא בסדר. היא לא יודעת שום דבר.‬
‫היא עדיין מעמידה פנים שהיא ג'ינה?‬
‫כן.‬
‫לני לא יודעת עלינו.‬
‫איזה בלגן.‬ ‫-כן.‬
‫בואי נלך וזהו. עכשיו. היום.‬
‫עכשיו?‬
‫למה לא?‬
‫פשוט נתקיים מהכסף שיש לי בתיק?‬ ‫-כבר התקיימתי מהרבה פחות.‬
‫אני לא יכולה לעזוב כרגע.‬
‫למה לא?‬
‫ג'ק.‬
‫פלוס, מטי…‬ ‫-אמרת שטיפלת בזה.‬
‫טיפלתי בזה,‬ ‫אבל עכשיו כולם יודעים על הסייחה.‬
‫ופלוס משגיחה עליי. זה מסוכן מדי.‬
‫סיבה טובה עוד יותר לעזוב עכשיו.‬
‫אלוהים.‬
‫התגעגעתי אלייך כל כך.‬
‫ממש דאגתי.‬
‫גם אני התגעגעתי אליך. כן.‬
‫אבקש מסבתא שלי. היא תעזור לנו.‬
‫כי היא אוהבת אותך כמוני.‬
‫היא אוהבת אותך. כמו שאני אוהב אותך.‬
‫מה נסגר?‬
‫חשבת שאני לא אדע?‬
‫אני מצטערת. אני מנסה למצוא אותה.‬
‫היא לא חזרה.‬ ‫-מי לא חזרה?‬
‫ג'ינה.‬
‫ג'ינה לא חזרה.‬
‫בסדר.‬
‫ואת? איפה היית?‬
‫הייתי בלוס אנג'לס.‬
‫חייתי כג'ינה. אבל אתה יודע את זה, נכון?‬
‫היא סיפרה לך הכול. נכון?‬
‫כן, היא סיפרה לי.‬
‫אתה חושב שהיא עושה את זה בשבילך?‬
‫גם אתה לא מצליח למצוא אותה‬ ‫ואתה מפחד כמוני.‬
‫אתה נואש למצוא אותה.‬
‫אני אמצא אותה.‬ ‫-זה מה שאני מנסה לעשות.‬
‫זה מה שאת מנסה לעשות? בכך שאת דופקת אותי?‬
‫מאיפה לי שאתה לא זה שפגע בה?‬
‫לא.‬
‫אני אוהב אותה. בחיים לא הייתי פוגע בה.‬
‫אני יודעת שזה מה שאתה חושב.‬
‫היא לא בריאה, דילן.‬
‫היא חולה כבר זמן מה.‬
‫היא אומרת שאת זו שחולה.‬
‫שאת מכריחה אותה להמשיך עם כל הסיפור הזה.‬
‫אני בטוחה.‬
‫תראה, אני יודעת‬ ‫שיש בינינו היסטוריה, ביני לבינך…‬
‫כן, מה את אומרת.‬ ‫-אבל לא היית מעורב בחיינו.‬
‫ואתה לא יודע.‬
‫היא סיפרה לך על ההתמוטטות שלה?‬
‫לא.‬ ‫-בקולג' היה לה התקף פסיכוטי.‬
‫היא סיפרה לך על ההפלה הטבעית?‬
‫לא.‬
‫כל מה שעשיתי, ההתחלפויות, זה בשבילה.‬
‫דילן, תאמין לי. אני אוהבת אותה.‬
‫אני מנסה למצוא אותה כי אולי היא נפצעה.‬
‫אולי היא בורחת משנינו.‬
‫היא לא בורחת ממני.‬
‫אתה בטוח כל כך?‬
‫אני בטוח לגמרי.‬
‫הייתה לנו תוכנית.‬
‫יש לנו… תוכנית.‬
‫מה אם היא שינתה את התוכנית?‬
‫קומי. אני אחזיר אותך.‬
‫בואי.‬
‫כן.‬
‫זין, שכחתי את התיק שלי.‬
‫- דייוויס - קירה -‬
‫בואי!‬ ‫-אני באה.‬
‫את לא זוכרת מה הוא עשה לנו?‬
‫הוא כמעט הרס לנו את החיים, ג'ינה,‬ ‫וזה היה קורה לולא עצרתי אותו.‬
‫ועכשיו הוא חזר לסיים את מה שהוא התחיל?‬
‫לא ארשה לו.‬
‫לא ארשה לו להרוס אותך… אותנו.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫אני אמצא אותך, ג'ינה, ואני אפתור את זה.‬
‫אני אמצא אותך.‬
‫שלום לך!‬
‫הבאתי את הקפה שהזמנת.‬
‫אני יודעת שאת שם. שמעתי אותך מדברת.‬
‫לני, לא ציפיתי לראות אותך פה.‬
‫רגע, זאת לני, נכון?‬
‫מותר לך לעשות את זה?‬ ‫להתחזות לשירות החדרים?‬
‫בחייך, לא אמרתי שבאתי משירות החדרים.‬
‫אמרתי שהבאתי את הקפה שהזמנת.‬
‫ברט עסוק מאוד בגלל כנס שמיכות הטלאים,‬
‫אז הצעתי להביא אותו. ג'ינה פה?‬
‫היא עומדת להיכנס למקלחת. אגיד לה שקפצת.‬
‫אולי תוכלי להגיד לה עכשיו, שאני פה.‬
‫ואני אחכה. ניסיתי להתקשר אליה כל הבוקר.‬
‫ג'ינה?‬
‫היי. סליחה על ההפרעה…‬
‫כן, אז…‬
‫מתברר שהיא שמה על עצמה מעטפת אצות ים,‬
‫היא כזאת הוליוודית.‬
‫אבל אגיד לה להתקשר אלייך אחר כך.‬
‫ממש אשמח לראות אותה פנים מול פנים.‬
‫אם אפשר. התהליך האנושי, את יודעת.‬
‫היא טסה הביתה היום בערב…‬
‫מושלם. היא תוכל לקפוץ לתחנה בדרך.‬
‫- צ'רלי -‬
‫או שאוכל פשוט… לחכות עכשיו.‬
‫את צריכה לענות?‬ ‫-לא, הכול בסדר.‬
‫לא. אני אעזור לה עם מעטפת האצות.‬
‫בסדר, תגידי לג'ינה שאני מחכה לפגוש אותה.‬
‫יופי.‬ ‫-ברגע שהיא תתלבש וכל זה.‬
‫תודה על הקפה.‬
‫היי, מותק.‬
‫סליחה, בדיוק חזרתי ממפגש עם לני.‬
‫מה שלומה?‬
‫היא לא נראית ממש טוב.‬
‫למען האמת, יש תחושה מוזרה.‬
‫נראה לי שאולי יש בעיות בינה לבין ג'ק.‬
‫אילו בעיות?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫אני חושבת שאולי‬ ‫היא צריכה שאישאר כאן עוד קצת‬
‫כדי לתמוך בה.‬
‫אלה עגילים חדשים?‬
‫כן, לני השאילה לי אותם.‬
‫הם לא בסגנון שלך.‬
‫אלוהים, אנחנו מדברים פה על עגילים?‬
‫לא, ממש לא. אני פשוט…‬
‫לא, זה בסדר. אני מצטערת.‬
‫אני פשוט… מרגישה קצת…‬
‫ברור.‬
‫וחופשת יום ההולדת בטאהו,‬ ‫אני מניח שהיא מבוטלת?‬
‫לצערי, כן.‬
‫אני חושבת שהיא באמת עברה משהו רציני.‬
‫ברור.‬
‫פשוט תשמרי על עצמך,‬ ‫בראש ובראשונה, ג'ינה. בסדר?‬
‫אל תסתבכי בחיים של לני. את אדם בזכות עצמך.‬
‫כן, אהיה בסדר. אוהבת אותך.‬
‫טוב. לוס אנג'לס,‬
‫קליפורניה, 90068.‬
‫זה אומר ש… את גרה בהוליווד הילס?‬
‫כן.‬
‫לא רע בכלל. ביקרתי שם פעם אחת.‬
‫כן, השתתפתי בסיור באוטובוס דו-קומתי,‬
‫חלפנו על פני בתי הכוכבים.‬
‫יופי של מזג אוויר. בתים מרהיבים.‬ ‫אבל לא הייתי גרה שם אם היית משלמת לי.‬
‫זה כל מה שאת צריכה?‬ ‫את השם של בעלי וכתובתנו?‬
‫רק עוד כמה שאלות.‬
‫והשאלה הזאת קצת רגישה,‬
‫אצל משפחות מסוימות, לפחות, דיבורים על כסף…‬
‫אבל את ואחותך עשיתן את זה?‬
‫עשינו מה?‬ ‫-דיברתן על כסף.‬
‫ספציפית, האם ג'ק או לני ביקשו ממך כסף?‬
‫לא.‬
‫מרוב גאווה.‬
‫כן, במיוחד הגאווה של ג'ק.‬ ‫הם לא מוכנים לקבל מאיתנו כסף.‬
‫אבל… ושוב, סליחה על השאלה,‬
‫הגאווה שלהם לא הפריעה להם לתת לך לשלם‬
‫על חופשות יום הולדת פזרניות בכל שנה?‬
‫לאן התכוונתם לנסוע השנה? לאגם טאהו?‬
‫זאת מתנת יום ההולדת שלי ללני.‬
‫כן. למה זה רלוונטי?‬
‫באיזו תכיפות את ואחותך מדברות?‬
‫או דיברתן קודם?‬
‫בכל יום.‬
‫והיא לא הזכירה לחצים כלכליים?‬
‫לא משהו חריג ביחס לווטרינר סוסים‬ ‫בעיירה דרומית גוססת.‬
‫אולי אתן… אני לא יודעת מה המונח ההוליוודי…‬
‫חיפשתן פתרונות בסיעור מוחות?‬ ‫העליתן רעיונות?‬
‫אילו רעיונות?‬ ‫-תגידי לי את.‬
‫נתת לה כסף?‬
‫הם לא הסכימו לקבל מאיתנו כסף.‬ ‫בגלל הגאווה של ג'ק.‬
‫אבל גאווה לא הייתה משלמת לבנק, נכון?‬
‫כשאנשים נדחקים לפינה, הם יכולים להפתיע.‬
‫כן, אני מודעת לזה. סיימנו פה עכשיו?‬
‫כשאת ולני מדברות על העבר,‬ ‫על מה אתן מדברות?‬
‫מה?‬ ‫-היו המון תקריות בחיים שלכן.‬
‫המון טרגדיות. אתן מדברות על זה?‬
‫לא, אנחנו משתדלות שלא. כן.‬
‫אבל אני צריכה להספיק לטיסה. אז…‬ ‫-הלוואי שהיית נשארת.‬
‫כיף שחזרת אלינו. זה מוסיף עניין.‬
‫בסדר. שיהיה לך יום טוב.‬
‫ביי.‬
‫מה שלומך?‬
‫מוזר, אבל אני פה.‬
‫ג'ק אמר שיצאת כל היום עם ג'ינה?‬
‫חשבתי שתהיי פה ותנוחי, כמו שאמר הרופא.‬
‫היא הזדקקה לי.‬
‫היא הזדקקה לך?‬
‫אחרי מה שעברת עכשיו? טיפוסי.‬
‫תמיד עסוקה בעצמה.‬ ‫-קלוד, בחייך.‬
‫אני יודעת. אבל את היחידה‬ ‫שאני יכולה לדבר איתה‬
‫והיו התפתחויות.‬
‫אילו התפתחויות?‬
‫אני יודעת שהתזמון לא משהו,‬ ‫אבל חיכיתי לעשות את זה.‬
‫ועכשיו כשחזרת,‬
‫אני שוקלת להביא אותו היום לארוחת ערב.‬
‫אבל אבא אמר שהוא רוצה לדבר‬ ‫וגם הם עדיין לא הכירו.‬
‫ברור.‬ ‫-אבל אולי אחר כך.‬
‫את… את באה הערב, נכון?‬
‫אם נצטרך להתמודד שוב עם ג'ינה לבד…‬
‫אני אשתדל לבוא. אני מבטיחה, בסדר?‬
‫אני ממש צריכה לנוח.‬ ‫-ברור.‬
‫ג'ינה המזוינת.‬
‫היי.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫התכוונתי… לנסות לשכנע את ג'ינה‬ ‫לבוא לארוחת ערב אצל אבא.‬
‫ולא יכולת לנהל את השיחה הזאת בטלפון?‬
‫את לא אמורה לבלות קצת עם המשפחה שלך?‬
‫אחזור הביתה עוד מעט. בסדר?‬
‫אני מבטיחה.‬
‫היי, צריך להכניס אותך למקלחת.‬
‫את עוזבת מחר? ביום ההולדת שלכן?‬
‫קרה משהו?‬
‫לא.‬
‫לא, אבא, אני פשוט…‬
‫חוזרת ללוס אנג'לס כי אני יודעת שלני בסדר.‬
‫את ממהרת לעזוב כי את חשה לא רצויה פה?‬
‫כי קלאודיה ואני דיברנו.‬
‫אנחנו רוצים שתמיד‬ ‫תרגישי רצויה פה, נכון, קלאודיה?‬
‫חשבת על לני?‬
‫היא תבין.‬
‫היא עברה טראומה.‬
‫אבל זה יותר מזה, נכון?‬
‫מה…‬
‫היא עברה השנה?‬
‫כי היא לא מדברת איתי.‬
‫זה בסדר שיש לה גבולות, ג'ינה.‬
‫אין לנו גבולות, קלאודיה.‬ ‫אנחנו משתפות בכול.‬
‫אף אחד לא משתף בכול.‬
‫את לא קרובה אליה כי את אף פעם לא פה‬ ‫ואין לך מושג מה היא עוברת.‬
‫ואכפת לך רק מהכאב של עצמך.‬
‫קלאודיה, בבקשה.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫זה נכון. ואני יודעת,‬ ‫כי אני חיה את זה, לעזאזל.‬
‫בכל יום!‬
‫אני מצטערת אם הייתי מרוחקת.‬ ‫-את לא מצטערת בכלל.‬
‫את באה והולכת מפה כאילו המקום הזה שייך לך,‬
‫אבל אין לך מושג מה קורה פה.‬
‫ואם המצב לא משתווה‬ ‫בדיוק למה שהוא אמור להיות מבחינתך,‬
‫אכפת לך רק מעצמך ומלני.‬
‫טוב, יש פה גם אנשים אחרים, ג'ינה.‬
‫יש אנשים אחרים שכואב להם.‬
‫תפקחי את העיניים שלך.‬
‫אבא.‬
‫זאת הסיבה שרציתי ששתיכן תבואו.‬
‫אני חולה, ג'י.‬
‫הם אומרים שאני סובל מאי ספיקת לב.‬ ‫שלב שלישי מאוחר או…‬
‫האם…‬
‫לני יודעת?‬
‫לא.‬
‫לא, יש להם בעיות כלכליות‬ ‫ולא רציתי להפיל עליה את העול הזה.‬
‫חוץ מזה, כמו שקלאודיה אומרת,‬ ‫אף אחד לא משתף בכול.‬
‫אבל את פה עכשיו. ממש רציתי…‬
‫לספר לשתיכן, אבל…‬
‫קיבלתי תוצאות מבדיקה שעשיתי השבוע.‬
‫לפני שאלך…‬
‫אני רוצה שנתאחד.‬
‫כמשפחה.‬
‫בבקשה.‬
‫ג'ינה, תישארי.‬
‫כל עוד יש לנו זמן.‬
‫זה ישמח אותי.‬
‫כמובן.‬
‫כן.‬
‫אבא.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫שב.‬
‫איפה היית?‬
‫התקשרתי לקוטג'.‬ ‫הם אמרו שלא באת לארוחת ערב.‬
‫הייתי באכסניה.‬
‫נרדמתי.‬
‫ג'ינה השאירה אותי שם‬ ‫והלכה לארוחה עם אבא שלי.‬
‫ג'ינה סיפרה לך מה קרה?‬
‫לא.‬
‫אתה מתכוון לספר לי?‬
‫משהו קרה איתה כשלא היית פה.‬
‫הייתי קצת שיכור. אני…‬
‫בהתחלה חשבתי שהיא את.‬
‫אבל אז לא.‬
‫זאת הייתה טעות.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫זאת ג'ינה, ג'ק.‬
‫לא.‬
‫לא, ידעתי שזאת לא את והמשכתי.‬
‫פשוט…‬
‫משהו התקלקל.‬
‫הפסקת לאהוב אותי.‬
‫אולי…‬
‫אולי גם אני.‬
‫בשנה האחרונה, את כאילו… התרחקת.‬
‫אני אוהבת אותך יותר מתמיד.‬
‫יש מישהו אחר?‬ ‫-לא.‬
‫אז מה?‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני חוזרת לריוורסייד.‬
‫ברור שיש כמה דברים‬ ‫שאני צריכה לפתור עם ג'ינה‬
‫לפני יום הולדתה בעוד חצי שעה.‬
‫את בורחת ממני. שוב.‬
‫עוד סודות.‬
‫אתה באמת רוצה שאישאר?‬
‫אני צריכה לפתור את המצב עם ג'ינה‬ ‫ולהחזיר אותה הביתה‬
‫כדי שאתה ואני נוכל לתקן את מה שהתקלקל.‬
‫את חושבת שנוכל?‬
‫אני חושבת שצריך.‬
‫אתה תוהה לפעמים אם התחתנת עם האחות הנכונה?‬
‫בכלל לא.‬
‫עוד רשומה ביומן, ג'ינה.‬
‫אני כבר לא יודעת מה לעשות, אז אמשיך לנסות.‬
‫לעזאזל, ג'ינה.‬
‫הרסת את הכול.‬
‫את כל מה שבנינו במשך שנים ארוכות.‬
‫זה באמת קל כל כך?‬
‫פשוט לעזוב את כל מה שחשוב?‬
‫איך יכול להיות שחזרת לדילן ג'יימס?‬
‫הוא לא שווה כלום. ואת לא שווה כלום בלעדיי.‬
‫עשינו מספיק נזק.‬
‫תחזרי הביתה, ג'ינה.‬
‫בואי נתקן את המצב.‬
‫יום הולדת שמח.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫- את הרגת אותו. -‬
‫- שיקרת לי. -‬
‫- אני יודעת הכול. -‬
‫- תשחררי אותי. -‬
‫תרגום כתוביות: דניאלה מגדל‬