EN NETFLIX-SERIE
-Hej. -Hej.
Jag saknade dig i morse. Du försvann före 06.00.
Jag körde stora rundan två gånger.
-En gång i morse, en gång nu. -Sexton kilometer? Starkt.
Den du gifte dig med.
Ja.
Leni, det är din syster som ringer.
Igen.
Jag är säkert bara neurotisk,
men kan du ringa mig idag?
Mellan att mocka stall och sko hästar eller vad du nu gör.
Men ring mig idag. Är du snäll.
Jag är på väg till marknadsföringsmötet,
där alla ler precis som de lärt sig.
De vill att jag väljer ett omslag
och jag har så klart ingen aning.
Så ring mig.
-God morgon. -God morgon.
-Alla är här. -Bra. Tack.
-Kaffe. -Du…
…har tydligen inte fått kaffe.
Tack.
God morgon!
Hej, allihop.
God morgon.
Tack för omslagsförslagen.
De är perfekta.
Verkligen.
Men boken…
…är inte perfekt.
Och kvinnan i centrum är en jävla röra.
Vi ska göra en jävla röra.
Ska vi?
Ett tjusigt kollage. Kör.
Du. Du.
Tillsammans. Riv sönder dem. Sen sätter vi ihop dem igen.
Så där ja.
Okej, Leni. Det gick bra på förlaget.
Skål.
Jag tog hand om filmfolket trots att vi skulle prata innan.
Men jag börjar vackla lite.
Det har gått 36 timmar.
Var är du? Jag måste verkligen…
Fan.
Det är alltid störande med fler än en.
Till och med röstbrevlådan är full.
Kan du ha fyllt den?
Jag blir inte kvitt känslan att nåt har hänt.
-Raring. -Jag har ringt Jack fem gånger.
-Han har inte svarat. -Jack svarar aldrig
eftersom din LA-dramatik stör hans lugna Virginia-liv.
Vad fan?
Lämnade du fönstret öppet igen?
Nej.
Kanske.
-Charlie? -Vänta.
Vad i…
Jisses.
Tvättbjörnarna har haft fest.
De har fan i mig flyttat in.
Varför alla dessa kartor över Lake Tahoe?
Va?
En födelsedagsresa. Vandringsleder.
Du hatar att vandra.
Till Jack och Leni.
De här är alla över sjön.
Jack.
Hej, Gina. Det har hänt en sak.
Leni saknas.
Vad menar du med "saknas"?
Det var ett inbrott i stallen.
Polisen är här.
De tror att hon jagade dem.
Hon kan vara kidnappad.
Jag blir galen, Leni.
Var är du?
Vad har hänt?
Jag visste att nåt var fel. Jag visste det.
VÄLKOMMEN, GINA
VÄLKOMMEN, LENI
Inget samtal från dig? Inget i dagboken.
Jack jobbar med unghästen idag.
Så jag kommer hem.
Hittar jag dig där?
Kommer vi att ses igen?
Jag behöver dig.
Jag måste hitta dig. Vi måste vara okej.
Vi måste det.
Det finns ingen värld för mig utan dig.
DAGBOKSINLÄGG
SAKNAD LENI MCCLEARY
Samida! Liss!
Åh, Gina.
Vad fan händer?
Var är sökteamet? Är pappa och Jack i bergen?
-Ja. De är fortfarande ute. -Var är Meg?
-Va? -Hon är inte här.
Vad menar du med det?
Men hon är Lenis bästa vän.
Om hon inte är här, vem passar Mattie?
Hallå? Det är Gina.
Skruvat.
Vem fan är du?
Natasha.
Och vad gör du här?
Jag är Matties barnvakt.
Mattie har ingen barnvakt.
Jag jobbar för Jack.
Sen när då?
Ett tag. Några månader.
Jag vill träffa Mattie.
Hon sover middag. Du kan komma senare.
Mamma?
Nej.
Det är moster Gina, Mattie.
Jag är ledsen, vännen.
Men jag är här.
Jag är här nu. Vi ska hitta din mamma.
De är tillbaka!
Sökteamet är tillbaka!
De har hittat henne.
Hej, vännen. Hur mår du?
Är det bra?
Du kan väl gå in med Natasha?
Jag kommer strax. Så äter vi middag.
-Okej. -Jack.
Vad händer?
-Var fan är Leni? -Jag önskar jag visste det.
-Jag sa ju att jag hör av mig. -Jag måste komma.
-Hon är mitt allt. Det vet du. -Okej, jag fattar.
Men inget av ditt vanliga.
Jack.
Har hon pratat med dig? Som vanligt?
-Ja. -Har hon sagt nåt?
Vad har ni pratat om?
Hon skulle rida in en häst. Förra helgen. Den nya unghästen.
Förra veckan?
Vadå?
-Unghästen kom för en månad sen. -Nej, hon la just upp det.
Kommer du, pappa?
-Vadå? Jack. -Inte nu.
Jag måste fixa middagen.
Gina!
Hej, Gina.
Louise Floss, det var längesen.
Jag minns. Vicesheriff.
Det är sheriff Floss nu.
Tro det eller ej.
Det var några år sen.
Vi brukade springa på varann mycket på den tiden.
Ursäkta mig, det här är vicesheriff Martinez.
Du kan säga Paula.
Varför har ni slutat leta?
Det börjar bli mörkt, eller hur?
Framför allt vandringsleden.
Har inte elektriciteten kommit till Mount Echo?
Helikoptrar? Upptäckten av eld?
Jo, vi har allt det. Visst. Och mer.
Men den här terrängen, det är kuperat med tät vegetation.
Det borde du komma ihåg.
Gina var själv äventyrlig som ung, som jag minns det.
Vad fan har hänt Leni?
Det är det som är frågan.
Reglarna har brutits upp i stallen,
grindarna öppna, hästarna utsläppta
och stallkontoret har blivit genomsökt.
Herregud.
Jack kunde inte säga om nåt saknades på kontoret.
Men det finns bevis för att minst en inkräktare varit här.
-Fotavtryck, storlek 46. -Va?
Tror ni att nån har henne?
Vi vill inte spekulera.
Polisen bör inte ha nån teori om brottet,
speciellt om det kan vara kidnappning.
Det kan inte uteslutas.
Men hennes sadel och betsel är borta, samt hennes häst.
Är hon ute med Prince?
Det verkar så.
I bästa fall
har inkräktarna släppt ut hästarna som avledning,
och hon har försökt att samla in dem och är vilse eller skadad.
Så i ditt bästa fall ligger hon i en ravin nånstans,
och du står här och käkar äpplen?
Jag har ätit upp det, eller hur?
-Vi gör allt vi kan. -Visst.
Måste vara svårt att vara här.
Allt det förflutna.
Varför du åkte.
Nej, det svåra är att min syster saknas.
Och det är nästan mörkt och ingen letar efter henne.
Småstadspolisen i sitt esse.
Tack allihop. Mår du bra?
Ja. De är bara så identiskt lika.
Du vänjer dig. Det är svårare när det är en vän.
Leni skulle nog inte kalla mig för vän. Hon är trevlig.
Inte så viktig som de andra.
Men Gina verkar tuffare.
Ja. Hon är den ostyriga.
-Den ostyriga? -Så låter historien.
Självklart finns det mer än en historia.
Det finns mycket sorg runt den familjen. Har alltid gjort det.
Jag såg inte honom i sökteamet. Gjorde du?
Nej, men det var många där som jag inte såg.
-Vill du köra tillbaka? -Nej.
Vi får komma ihåg fordonet, okej?
Hej, Meg. Det är Gina.
Länge sen.
Jag är i stan för sökandet. Jag trodde du skulle vara här.
Ni två är så nära vänner. Det bara…
Det känns som om nåt är fel.
Jag menar riktigt fel…
Jag ringer dig senare.
Gina.
Pappa.
Alltför länge sen.
Men såg du nåt idag som gav dig hopp?
Vi sökte igenom den öppna terrängen. Hon var inte…
De var inte… Vem det än var, måste de ha avvikit från huvudleden.
Jag är så orolig för henne.
Ska du delta i sökandet imorgon?
Självklart.
Då kanske du kan ta hans plats.
Jag sa åt honom att inte gå ut, men han lyssnade inte som vanligt.
Får jag inte leta efter min egen dotter?
Men läkaren sa att…
Vad sa läkaren?
-Det är för stressigt för din ålder. -Min ålder?
Jag jobbar dubbelt så hårt som andra här.
Och jag fortsätter tills de begraver mig.
Vad sa läkaren, pappa?
-Vad pågår här? -Det är inget som pågår här.
Mår Jack bra?
Han var underlig mot mig.
-Hans fru saknas… -Han har haft det stressigt.
-Vadå för stress? -Det angår väl inte dig?
Vår syster saknas, Claudia. Kan vi glömma våra konflikter?
Glömma våra konflikter?
Jag vet inte. Du kanske kan det.
Men du förstår väl att det är svårare för mig.
Just nu
tror jag att vi vill samma sak.
Jag håller med.
Det är en välsignelse att ni båda är här.
Jag har jetlag, pappa.
Tillbaka i huset
där jag är dåliga Gina och allt jag gör är fel.
Och jag saknar dig.
Jag gillar den här leken!
Det är lugnt. Jag mår bra. Förlåt.
Är ni redo?
Redo för överraskningen?
Ni minns väl berättelsen om natten ni föddes?
Först lejonet Leni.
Följt av duvan Gina.
Medan månen och nattstjärnan sjöng.
Den vackra månen?
Det stämmer.
Jag vill att ni bär de här.
Då är jag alltid med er.
Ni två flickor, ni har nåt.
Ni har nåt som ingen annan i världen har.
Bara ni två.
Och det förlorar ni aldrig.
Så länge som ni älskar varandra och stöttar varandra.
För alltid och för evigt.
Bara ni två.
-Vem gjorde det här? -Vadå?
Vem förstörde dockan?
Var det du?
Varför skulle jag det? Och hur?
Vem mer går in i det rummet?
Jack går in dit ibland
för att hämta saker till Mattie och Leni.
Det är hennes rum.
Den nya flickan lekte med Mattie där förra veckan.
Var Natasha i mitt rum? Vad har hon gjort mer häromkring?
Leni berättar väl allt för dig. Ni pratar ju varje dag.
Det gör vi.
Tydligen berättar hon inte allt för dig.
-Jag bor på Riverside. -Nej. Vi är en familj, Gina.
Nej. Pappa, jag tror att det…
Det är bäst för alla.
Nåt är fel här.
Nån hade slitit sönder dockan som om det var ett budskap.
Gamla dockor går sönder?
Kan ha varit barnflickan.
Jack har anställt en barnflicka med en navel-piercing.
-Det är inte bra. -Nej.
Och Leni har flyttat på Matties badrum.
Och Meg pratar inte med Leni och de är bästa vänner.
Hon har inte sagt nåt om det till mig.
-Ingenting. -Hon borde ha sagt nåt. Du är arg.
Men är ilska lättare än rädsla?
Ser du saker genom en lins av oro?
Nej, genom en lins av "nåt är jävligt fel".
Jag hör din röst.
Var inte min terapeut just nu, tack.
Det här är din man som säger att du ska sova för att jag älskar dig,
det är inte en ordination.
-Gina? -Ja.
Jag älskar dig.
Okej.
Kall.
Vem vänder jag mig till nu? Det är alltid du.
Vi.
Jag kan inte sluta tänka.
På dig där ute i mörkret och kylan.
Ligger du i ett dike och blöder?
Kom hem levande, Leni.
Och kanske du hör det här nån dag,
och då skrattar vi åt hur galen jag blev.
Men jag håller på att bli galen.
Om du hör det här, om du på nåt sätt…
Jag bor i rum 11 på Riverside Inn.
Jag har fastnat i minnen på sistone.
Det kanske beror på årstiden, äppelträden knoppas.
Det påminner mig om bättre tider.
Jag längtar efter att få ge dig din present,
men nu tillbaka till jobbet. 12-timmarsdagar.
Vi har mycket att förbereda. Okej?
Jag älskar dig. Hejdå.
Tolvtimmarsdagar.
Vi har mycket att förbereda. Okej?
Jag älskar dig. Hejdå.
Vi ska söka i förrädisk terräng idag.
Jack och Victor känner området bättre än nån annan,
så vi ska följa dem.
Vi ska röra oss snabbt
för att täcka så stort område som möjligt
på så kort tid som möjligt.
Ursäkta mig.
Prince.
Vad tror du, Jack?
Det är blod. Några skärsår.
Människoblod?
Vi har en blodig häst. Ingen ryttare. Vi måste röra oss.
Vi har ett möjligt offer som behöver läkarvård.
Var det hennes blod?
Jag vet inte.
Men vad tror du?
Jag vill inte tänka på det förrän jag vet nåt.
Var nåt fel mellan er två?
Vad skulle vara fel?
Hennes sista inlägg var sentimentalt.
Som om hon visste nåt var fel.
Vad menar du? Vad sa hon?
Nej, det var inte orden så mycket som tonen.
Men varför? Vilka ord spelar roll, Jack?
Hallå! De har hittat nåt!
-Här borta! -Kom.
-Ursäkta mig. -Ursäkta mig.
Ursäkta mig.
Herrejävlar…
Herregud.
Vad betyder det?
Jag vet inte.
Du kan hästar, Jack.
Du kan väl komma ner hit och hjälpa oss.
Jepp.
Satan.
Jäkligt synd. Tillhör den er?
Nej, men hon stod i vårt stall.
Stackarn. Nån har skjutit henne i huvudet.
Åh.
Exakt min tanke. "Åh."
Hon föll och sen…
-Den som hittade henne bara… -Ja, verkligen.
Vet du vad? Jag kollade om hon är chippad
för ett mikrochip kan tala om vem "den" personen är,
eller leda oss till ägaren.
Men det konstiga är att det skurits bort.
Och inte nyligen.
Jag är ingen hästmänniska, det vet du.
Men verkar inte det konstigt?
Vi hyr ut bås till alla möjliga.
Jag kan inte kolla alla.
Nej, men ni har väl ett register.
Kvittot med namnet på ägaren, åtminstone?
Ja, på kontoret. Jag kan låta nån hämta det.
Det skulle vara jättebra.
Vi gör det på en gång.
Okej.
Vad är det, pappa?
Inte här.
Kan du komma hit och spärra av en brottsplats, Paula?
Okej.
Du, Gina.
Vi fick ingen chans att prata igår.
Vi kan väl göra det nu?
Vi tar en promenad.
Jag gör inte sken av att känna alla,
men jag har bott i Mount Echo länge.
Och Jack är en bra man från en bra familj.
Det är inte troligt att han är inblandad i nåt brottsligt.
Men om han var det…
Med tanke på hur din syster är, skulle hon veta om det.
Hon skulle aldrig låta honom bli inblandad till att börja med.
Ja, fan.
Om jag hade en syster, hoppas jag att hon skulle säga samma sak om mig.
Jag vet bara att min syster saknas och kanske är död.
Borde vi inte ha hittat en kropp nu?
Terrängen här är svår.
Eller så har nån tagit henne.
Eller så har hon rymt.
Rymt från vad?
Det är det som är frågan.
Det slår mig att det finns saker,
privata saker,
som bara delas inom familjen.
Så om det skulle dyka upp nåt sånt medan du är här…
Ska jag prata med dig.
För att din systers liv kan hänga på det.
Hon bad om dokument. Jag kan inte datera nåt sånt.
Jag ringer dig sen.
-Förföljer du mig? -Nej.
Vad, Gina?
Jack.
Det är jag.
Okej?
Jag lider också.
Vi måste finnas här för varandra.
Jag finns alltid här för er, på din sida,
vad som än händer.
Det är svårt att se på dig.
Du frågade vad vi hade pratat om.
-Vad exakt… -Bara nånting.
Vad hon tänkte på, kanske.
-Visste du inte det? -Kom igen.
Vet nån egentligen det med nån av er?
Hon sa att hon var trött
för att ni hade jobbat 12-timmarsdagar.
Sa hon det?
Ja, hur så?
Hon har inte jobbat 12-timmarsdagar. Hon är knappt här.
In och ut, hela tiden.
Och gjorde vadå?
Jag hoppades att du visste.
-Du anställde Natasha. -Jag behövde hjälp.
På kontoret.
Med vår dotter.
-Ni har varit upptagna. -Jag har.
Ja. Jag försöker få det att gå ihop.
Men affärerna går bra. Ni hyr ut stallplatser.
Ja, företaget går bra. Allt är bra.
Är vi färdiga?
Kan jag lägga mig en stund?
Jag har sån jetlag.
-Okej. -Okej.
Jag har tänkt på dagen för begravningen.
När vi rymde tillsammans.
Vi lovade att alltid ta hand om varandra.
Bara du och jag till slutet.
Jag har kommit tillbaka…
Hej, vännen.
Hej, moster Gina.
Du…
har fått ett nytt rum sen sist.
Mer plats till ditt nya dockhus?
Din mamma nämnde inte det.
Hon är borta.
Jag vet, men innan det?
Hon har varit borta förut.
Men inte så här länge.
Hon går iväg och missar middagen ibland.
Natasha äter middag med pappa och mig.
Vad händer här?
Mamman är död.
Verkligen?
Jag tror att hon druckit för mycket och nu sover hon.
Det kallas för full.
Hur vet du det?
Prästen i stan sover på en bänk bakom kyrkan ibland,
och när jag frågade mamma, så sa hon det.
Det är en sak jag älskar med din mamma.
Hon säger som det är.
Men mamma är död, eller hur?
Nej, det är hon inte.
Hur vet du det?
För att…
För att vi hör ihop.
Hör ihop på ett sätt som andra inte gör.
Vi är speciella på så vis. Förstår du?
Tvillingar.
Jag vet när nåt händer henne.
Och hon kan mitt hjärta som ingen annan i världen.
Jag önskar mig en tvilling.
Mamma kommer snart.
Vad är det för hemligheter du har?
Vad har du dragit in oss i?
Hej, älskling.
Hej. Hört nåt?
Det är inte bra.
En häst kom från bergen täckt av blod.
Jisses.
Och hon har varit ute…
Är de snabba nog?
Har de folk nog i sökteamet?
Ja, nej och nej.
-Jag vet inte vad jag ska göra. -Vad har du mer fått veta?
Ingenting.
Jack pratar inte. Pappa vet nåt som han inte berättar.
Vad tror polisen?
Att hon är inblandad i nåt.
-Okej, jag kommer. -Nej, Charlie.
Det är tydligt att nåt hänt. Jag vill inte att du är ensam.
Nej. Jag behöver en dag till.
Eller två. Reda ut saker.
Jag måste kunna hantera det här.
Vi ber om hjälp, Gina.
Jag ska.
Jag lovar. Men ingen pratar.
Jag är dåliga Gina från Hollywood.
Du vet hur det är här.
Nej, det vet jag inte.
-Hör av dig. Okej? -Jag ska.
-Jag älskar dig. -Älskar dig.
Hon trodde det var du, Gina!
Men det var du, Leni!
Gina. Leni.
Först lejonet Leni.
Följt av duvan Gina.
Leni.
Du.
Det är Gina. Jack.
Det är jag. Förlåt.
Hörde du mig?
Ja.
Förlåt.
Du borde inte vara här.
Hallå?
Leni?
Det är bra. Det kommer att bli bra.
Litar du på mig?
Vad i helvete?
Här. Byt med mig.
Vi byter klänningar.
Du måste byta med mig, Gina.
Du måste byta med mig nu!
GRATTIS - GINA MCCLEARY
DU FÅR BÅDA LIVEN
VÄLJ
Njut av ditt år i Los Angeles, Gina.
Ha så kul i Mount Echo, Leni.
Tills vi byter igen nästa år i Tahoe?
Det är en dejt.
"Välj"?
Hur fan ska jag kunna välja?
Jag förstår inte. Varför gör du det här?
Jag klarade mig hem.
Nedfrusen och uttorkad.
Trasiga naglar. Sår på högra tinningen.
Det är övertygande.
Även om jag inte spelat rollen på ett år.
Mamma?
Mamma!
Vännen! Herregud.
Jag är hemma, vännen. Jag är här.
Så, okej, Gina.
Jag ska bli Leni igen.
Bli mig själv.
Allt kommer att bli bra.
Och ta reda på vad du har gjort här.
Mot oss båda två
Undertexter: Monika Andersson