EN NETFLIX-SERIE
-Hei. -Hei.
Jeg så deg ikke i morges. Du dro før seks.
Tok den lange løypa to ganger i dag.
-Én gang i morges, og igjen nå. -16 km? Du er tøff.
Du kjenner kona di.
Ja.
Leni, det er søsteren din.
Igjen.
Jeg er sikkert bare nevrotisk,
men kan du ringe meg i dag?
Mellom møkking av bokser eller skoing av hester, hva du nå gjør.
Men ring meg i dag. Vær så snill?
Jeg er på vei til markedsføringsmøtet,
der alle smiler som om de ble lært hvordan.
Jeg må velge én av forsidene.
Som vanlig har jeg ingen anelse.
Så ring meg.
-God morgen. -God morgen.
-Alle er her. -Flott. Takk.
-Kaffe. -Du.
Har ikke fått nok koffein.
Takk.
Morn!
Hei, alle sammen.
God morgen.
Takk for forsideforslagene.
De er perfekte.
Jeg mener det.
Men boken
er ikke det.
Og kvinnen i midten ser jævlig ut.
La oss rote.
Skal vi?
En nydelig kollasj. Gå.
Du. Du.
Sammen, ikke sant? Riv dem. La oss sette dem sammen.
Sånn ja.
Greit, Leni. Jeg fikset det hos forleggeren.
Skål.
Jeg tok meg av filmfolkene, selv om vi skulle snakke først.
Men det begynner å klikke for meg.
Det har gått 36 timer.
Hvor er du? Jeg må…
Helvete.
Alltid urovekkende når det er mer enn én.
Telefonsvareren er full. Det er den aldri.
Kan du ha fylt den?
Charlie, jeg blir ikke kvitt følelsen av at noe har skjedd.
-Elskling. -Jeg har ringt Jack fem ganger.
-Han har ikke ringt tilbake. -Det gjør han aldri,
fordi han mener du tar med LA-drama til det stille Virginia-livet.
Hva faen?
Lot du kontorvinduet stå åpent igjen?
Nei.
Kanskje.
-Charlie? -Trekk unna.
Hva i…
Herregud.
Det er som en vaskebjørnfest.
De flyttet bare inn.
Hva gjør du med kartene over Lake Tahoe?
Hva?
Til bursdagsturen. Turstier.
Du hater å gå tur.
Jeg tenkte på Jack og Leni.
Disse er av innsjøen.
Jack.
Gina, hei. Noe har skjedd.
Leni er borte.
Hva mener du?
Det var innbrudd i stallen.
Politiet er her.
De tror hun kanskje fulgte etter.
Hun kan ha blitt tatt.
Leni, jeg blir sprø.
Hvor er du?
Hva skjedde?
Jeg visste at noe var galt.
VELKOMMEN, GINA
VELKOMMEN, LENI
Men ingen telefon fra deg? Ingenting i dagboken?
Jack jobber med hingsteføllet i dag.
Så jeg kommer hjem.
Er du der?
Blir vi noen gang oss igjen?
Jeg trenger deg.
Jeg må finne deg. Det må gå bra.
Det må det.
Det finnes ingen verden for meg uten deg.
INNLEGG LASTET OPP
SAVNET LENI MCCLEARY
Samida! Liss!
Å, Gina.
Hva er det som skjer?
Hvor er letemannskapet? Er pappa og Jack oppe i åsene?
-Ja. De er ute enda. -Hvor er Meg?
-Hva? -Hun er ikke her.
Hva mener du med det?
Hun er Lenis beste venn.
Om hun ikke er her, hvem passer Mattie?
Hallo? Det er Gina.
For en tripp.
Hvem er du?
Natasha.
Og hva gjør du her?
Jeg er Matties barnevakt.
Mattie har ikke barnevakt.
Jeg jobber for Jack.
Når begynte du?
En stund siden. Noen måneder.
Jeg går og ser til Mattie.
Hun tar en blund. Du kan komme tilbake.
Mamma?
Nei.
Det er tante Gina, Mattie.
Unnskyld, vennen.
Men jeg er her.
Jeg er her nå. Vi skal finne mammaen din.
De er tilbake!
Letemannskapet er her!
Kanskje de fant henne.
Hei, vennen. Hvordan går det?
Har du det bra?
Kan du ikke bli med Natasha inn?
Jeg kommer snart, så kan vi spise middag.
-Greit. -Jack.
Hva skjer?
-Hvor er Leni? -Skulle ønske jeg visste det, Gina.
-Jeg skulle oppdatere deg. -Kunne ikke holde meg unna.
-Hun er alt for meg. Det vet du. -Jeg skjønner det.
Vær så snill. Ikke noe av det vanlige.
Jack.
Har hun snakket med deg? Som alltid?
-Ja. -Har hun sagt noe?
Hva har dere snakket om?
Hun sa at hun ridde inn den nye hesten. I forrige helg. At hun red hingsteføllet.
I forrige uke?
Hva er det?
-Det nye føllet er en måned siden. -Nei, hun la det nettopp ut.
Pappa, kommer du?
-Hva? Jack. -Ikke nå.
Må lage middag.
Gina.
Hei, Gina.
Louise Floss. Lenge siden sist.
Husker det, betjent.
Det er sheriff Floss nå.
Tro det eller ei.
Det har gått noen år, hva?
Vi pleide å treffes ofte i gamle dager.
Beklager. Dette er betjent Martinez.
Kall meg Paula.
Hvorfor har dere sluttet å lete?
Vi mister snart lyset.
Spesielt oppe på stien.
Har ikke elektrisk lys kommet til Mount Echo?
Helikopter? Oppdagelsen av ild?
Vi har alt det. Og mer til.
Men terrenget er ulendt, og vegetasjonen er tykk.
Skulle tro du husket det.
Gina hadde noen eventyr da hun var ung, etter det jeg husker.
Hva skjedde med Leni?
Det er gåten, ikke sant?
Låsene er kappet i stallen,
porten er åpen, hestene sluppet fri,
og stallkontoret er endevendt.
Herregud.
Jack klarte ikke å se om noe manglet på kontoret.
Men det er bevis på minst én inntrenger i området.
-Fotspor, størrelse 47. -Hva?
Tror du at noen har henne?
Vi prøver å ikke teorisere.
Etterforskeren burde ikke ha en teori om forbrytelsen,
spesielt når det kan være kidnapping.
Det kan ikke utelukkes.
Men salen og hodelaget er borte, og hesten hennes også.
Tok hun med Prince ut?
Virker sånn.
I beste fall
slapp inntrengerne hestene fri som avledning,
og hun kan ha prøvd å fange dem og gått seg vill eller blitt skadet.
Ditt beste scenario er at hun ligger i en ravine et sted,
og du står her og gomler epler?
Jeg har spist opp eplet nå.
-Vi gjør alt vi kan. -Ja.
Må være tøft å være tilbake.
All historien.
Måten du dro på.
Det vanskelige er at søsteren min er borte.
Det er nesten mørkt, og ingen leter etter henne.
Småbypoliti-arbeid på sitt beste.
Takk, alle sammen. Går det bra?
Ja. De ser bare identiske ut.
En blir vant til det. Vanskeligere med venner.
Tror ikke Leni ville kalt meg venn. Hun har vært grei.
Ikke avvisende, som resten.
Men Gina virker tøffere.
Ja. Hun er den plagede.
-Den plagede? -Det er historien.
Men det finnes mer enn én historie.
Mye sorg rundt den familien. Det har det alltid vært.
Husker ikke at jeg så ham i letemannskapet. Gjorde du?
Nei, men det var mange der som jeg ikke så.
-Vil du dra tilbake? -Nei.
Bare husk den bilen.
Hei, Meg. Det er Gina.
Lenge siden sist.
Jeg er i byen for å lete. Trodde jeg kom til å se deg der i dag.
Jeg vet dere er gode venner.
Det føles som om noe er galt.
Tydelig galt…
Jeg ringer senere.
Gina.
Pappa.
For lenge siden.
Men så du noe der ute i dag som ga deg håp?
Vi så over hele det åpne området. Hun gjorde ikke…
De. Hvem enn det var, må de ha forlatt hovedstien.
Jeg er så bekymret.
Skal du være med å lete i morgen?
Så klart.
Kanskje du kan ta hans plass.
Jeg ba ham ikke gå ut, men han ignorerte meg, som alltid.
Tror du jeg ikke leter etter datteren min?
Men legen sa…
Hva sa legen?
-Du vet det er stressende i din alder. -Min alder?
Jeg kan gjøre dobbelt så mye som de fleste drengene.
Og jeg fortsetter til de legger meg i jorda.
Hva sa legen, pappa?
-Hva skjer her? -Ingenting.
Har Jack det bra?
Han var veldig rar.
-Kona hans er borte… -Han har vært stresset.
-Hvordan stresset? -Det er ikke din sak.
Søsteren vår er borte, Claudia. Kan vi glemme uenighetene?
Glemme uenighetene?
Jeg vet ikke. Du kan vel det.
Du forstår hvorfor det er vanskeligere for meg.
For øyeblikket
tror jeg alle vil det samme.
Enig.
Jeg er velsignet som har dere hos meg. Så vær så snill.
Jeg har litt jetlag, pappa.
Tilbake i dette huset,
der jeg er Slemme Gina, og alt jeg gjør, er galt.
Og jeg savner deg.
Jeg liker denne leken!
Det går bra. Unnskyld.
Er dere klare?
Klare for overraskelsen?
Husker dere historien om kvelden dere ble født?
Løven Leni først.
Etterfulgt av duen Gina.
Mens månen og nattestjernene sang.
Den vakre månen?
Ja.
Jeg vil at dere skal ha på disse.
Da vil jeg alltid være med dere.
Dere to jenter, dere har noe.
Dere har noe ingen andre i verden har.
Bare dere to.
Og dere vil aldri miste det.
Så lenge dere er glade i hverandre og holder fast i hverandre.
For evig og alltid.
Bare dere to. Greit?
-Hvem gjorde dette? -Hva?
Hvem rev dukken min?
Var det deg?
Hvorfor skulle jeg? Og hvordan?
Hvem andre går inn på rommet?
Jack gjør det av og til
for å hente ting til Mattie og Leni.
Det er hennes rom.
Den nye jenta lekte med Mattie der i forrige uke.
Var Natasha på rommet mitt? Hva mer har hun gjort her?
Jeg trodde Leni fortalte deg alt. Trodde dere snakket hver dag.
Vi gjør det.
Tydeligvis forteller hun deg ikke alt.
-Jeg drar til Riverside. -Nei. Gina, vi er familie.
Nei. Pappa, jeg tror det er…
Det er bedre for alle.
Noe er i veien.
Noen rev opp dukken som om det var et budskap.
Gamle dukker faller fra hverandre?
Kan ha vært barnepiken.
Jack ansatte en barnepike med navlepiercing.
-Det er ikke bra. -Nei.
Og Leni flyttet Matties rom nedi gangen.
Og Meg snakker ikke med Leni, som er bestevennen hennes.
Hun fortalte meg ikke om noe av det.
-Ingenting. -Hun burde ha sagt det. Du er sint.
Men kanskje sinne er lettere enn frykt?
Ser du ting gjennom angsten?
Nei. Jeg ser det gjennom "ting er for jævlige".
Jeg hører stemmen din.
Ikke vær psykologen min nå.
Dette er mannen din som ber deg sove litt, for jeg elsker deg,
ikke som behandling. Greit?
-Gina? -Ja.
Elsker deg òg.
Greit.
Kaldt.
Hvem går jeg til nå? Det er alltid deg.
Oss.
Jeg klarer ikke å slutte å tenke.
På deg der ute i kulda og mørket.
Blør du i en grøft et sted?
Herregud, Leni. Kom trygt tilbake.
Kanskje du hører dette en dag,
så kan vi le av at jeg klikket helt.
Men jeg klikker helt.
Om du får dette, om du får det til på et vis,
er jeg på rom 11 på Riverside Inn.
Jeg har gått meg bort i minner.
Kanskje det er årstiden. Epletrærne får blomster.
Det minner meg om bedre tider.
Jeg gleder meg til å gi deg bursdagsgaven din,
men jeg må jobbe. 12-timers dager.
Vi har mye å gjøre oss klare til. Greit?
Glad i deg. Ha det.
…12-timers dager.
Vi har mye å gjøre oss klare til. Greit?
Glad i deg. Ha det.
Vi er på vei mot farlig terreng i dag.
Jack og Victor kjenner området bedre enn noen,
så vi følger dem.
Vi skal bevege oss raskt,
slik at vi kan dekke så stort område som mulig
på så lite tid som mulig.
Unnskyld meg.
Prince.
Hva tenker du, Jack?
Det er blod her. Noen kutt.
Menneskeblod?
Vi har en blodig hest. Ingen rytter. Vi må skynde oss.
Vi har et mulig offer som trenger øyeblikkelig helsehjelp.
Tror du det var hennes blod?
Jeg vet ikke.
Men hva tror du?
Jeg tror at jeg ikke vil tenke på det før jeg vet noe.
Var det noe galt mellom dere?
Hva skulle vært galt?
Det siste innlegget i dagboken var sentimentalt.
Som om hun visste at noe var galt.
Hva mener du? Hva sa hun til deg?
Nei, det var ikke ordene, men tonen.
Men hvorfor? Hvilke ord har noe å si, Jack?
De fant noe!
-Her borte! -Kom igjen.
-Unnskyld meg, Jay. -Unnskyld.
Unnskyld meg.
Fy faen.
Herregud.
Hva betyr det?
Jeg vet ikke.
Jack, du vet alt om hester.
Kanskje du kan komme ned og konsultere.
Jepp.
Helvete.
Synd. Var den din?
Ikke vår, men hun har stallplass hos oss.
Stakkars. Ser ut som noen skjøt henne i hodet.
Akkurat det jeg tenkte.
Hun falt vel, og så…
-Den som fant henne, bare… -Ja. Den som.
Jeg sjekket om hun hadde mikrobrikke,
for den kan føre oss til "den som",
eller i det minste si hvem som eier henne.
Men det er merkelig. Den var skåret ut.
Ikke nylig heller.
Jeg er bare ikke et hestemenneske. Det vet du.
Men virker ikke det rart?
Vi gir stallplass til alle slags folk.
Jeg kan ikke sjekke alle.
Nei, men du må da ha logger.
Kvittering med eierens navn i det minste?
Ja, på kontoret. Jeg kan be noen se etter den.
Jeg tror det er en god idé.
Ja, gjør det med en gang.
Greit.
Pappa, hva er det som foregår?
Ikke her.
Paula, du må komme opp hit og stenge av åstedet.
Ja vel.
Hei, Gina.
Vi fikk ikke snakket i går.
Skal vi gjøre det nå?
Ja. La oss spasere.
Jeg later ikke som om jeg vet alt om alle,
men jeg har bodd lenge i Mount Echo.
Og Jack er en bra mann fra en god familie.
Det er usannsynlig at han er involvert i kriminell aktivitet.
Men om han var det…
Siden søsteren din er den hun er, hadde hun visst om det.
Siden hun er den hun er, ville hun ikke latt ham involvere seg.
Jøss.
Om jeg hadde en søster, håper jeg at hun ville sagt det samme om meg.
Jeg vet bare at søsteren min er borte, og muligens død.
Burde vi ikke ha funnet liket nå?
Terrenget er kinkig.
Eller noen kan ha henne.
Eller hun har rømt.
Rømt fra hva?
Det er spørsmålet.
Det faller meg inn at det finnes ting,
private ting,
som bare deles innad i familien.
Om noen av de tingene blir tatt opp mens du er her…
Burde jeg komme til deg.
Din søsters liv kan være avhengig av det.
Hun ber om papirer. Jeg kan ikke bare datere noe slikt.
Jeg ringer tilbake.
-Følger du etter meg? -Nei.
Hva er det, Gina?
Jack.
Det er meg.
Greit?
Det er vondt for meg også.
Jeg vil at vi skal stille opp for hverandre.
Stiller alltid opp, alltid på deres side,
uansett hva som skjer.
Det er vondt å se på deg.
Du spurte hva vi hadde snakket om.
-Nøyaktig hva… -Hva som helst.
Hva hun tenkte på, kanskje.
-Visste du ikke det? -Kom igjen, Gina.
Vet noen noe sikkert om noen av dere?
Hun sa hun var sliten
fordi dere hadde jobbet 12-timers dager.
Sa hun det?
Ja. Hva er det?
Hun jobbet ikke 12-timers dager. Hun var her knapt.
Inn og ut til alle døgnets tider.
Hva gjorde hun?
Jeg håpet du kunne si det.
-Så du ansatte Natasha. -Jeg trengte hjelpen.
På kontoret.
Med datteren vår.
-Så du har hatt det travelt. -Ja.
Jeg prøver å få endene til å møtes.
Forretningene går bra. Du leier ut stallplasser.
Ja, forretningene går bra. Alt er bra.
Er vi ferdige?
Kan jeg legge meg nedpå i huset?
Jeg har sånn jetlag.
-For all del. -Greit.
Jeg har tenkt på dagen da hun ble begravet.
Da vi rømte sammen.
Lovte å alltid ta vare på hverandre.
Bare oss to til slutten.
Mamma, jeg er tilbake…
Hei, vennen.
Hei, tante Gina.
Du…
…har fått nytt rom siden sist.
Mer plass til dukkehuset?
Moren din sa det ikke.
Hun har vært borte.
Jeg vet det, men før det.
Hun har vært borte før.
Men ikke så lenge.
Hun blir borte og går glipp av middagen av og til.
Natasha spiser middag med pappa og meg.
Hva skjer der?
Moren er død.
Å?
Jeg tror hun bare drakk for mye, og nå tar hun en blund.
Det heter full.
Hvordan vet du om slikt?
Presten i byen sover på en benk bak kirken av og til,
og da jeg spurte mamma om det, sa hun det.
Det er noe jeg elsker ved moren din.
Hun sier det hun mener.
Men mamma er død nå, er hun ikke?
Nei, vennen.
Hvordan vet du det?
Fordi.
Fordi vi har en forbindelse.
Forbundet på en måte andre ikke er.
Vi er spesielle sånn. Forstår du?
Tvillinger.
Jeg vet når ting skjer med henne.
Og hun kjenner hjertet mitt som ingen andre i verden.
Jeg vil ha en tvilling.
Mamma kommer hjem snart.
Hva er disse hemmelighetene dine?
Hva har du blandet oss opp i?
Hei, vennen.
Hei. Noe nytt?
Det er ikke bra.
Hesten hennes kom tilbake fra åsene full av blod.
Herregud.
Og hun har vært der ute…
Går det fort nok?
Har de nok folk til letemannskapet?
Ja, nei og nei.
-Jeg vet ikke hva annet jeg skal gjøre. -Hva mer har du funnet ut?
Ingenting.
Jack snakker ikke. Pappa vet noe han ikke sier.
Hva mener politiet?
De mener hun er innblandet i noe.
-Jeg tar et fly. -Nei, Charlie.
Det er tydelig at noe skjer. Jeg vil ikke du skal være alene.
Nei. Jeg trenger en dag til.
Eller to. For å ordne opp.
Jeg må kunne takle dette.
Gina, vi ber om hjelp.
Jeg skal det.
Jeg lover. Men ingen snakker.
Tror jeg er Slemme Hollywood-Gina.
Du vet hvordan byen er.
Ikke egentlig.
-Hold meg oppdatert. -Ja.
-Jeg elsker deg. -Elsker deg.
Hun trodde det var deg, Gina!
Men det var deg, Leni!
Gina. Leni.
Løven Leni først.
Etterfulgt av duen Gina.
Leni.
Hei.
Det er Gina. Jack.
Det er meg. Unnskyld.
Hørte du meg?
Ja.
Unnskyld.
Du burde ikke være her.
Hallo?
Leni?
Det ordner seg.
Stoler du på meg?
Hva faen?
Her. Bytt med meg.
Bytt kjole.
Gina, du må bytte med meg.
Du må bytte med meg nå!
EKKO GRATULERER MED DAGEN - GINA MCCLEARY
DU FÅR BEGGE LIVENE
VELG
Nyt året i Los Angeles, Gina.
Ha det gøy i Mount Echo, Leni.
Til vi bytter igjen i Tahoe neste år?
Avtale.
"Velg"?
Gina, hvordan kan jeg velge?
Jeg forstår ikke. Hvorfor gjør du dette?
Jeg kom meg hjem.
Forfrossen og dehydrert.
Brukne negler. Blåmerker på høyre tinning.
Det er overbevisende.
Selv om jeg ikke har spilt rollen på et år.
Mamma?
Mamma!
Vennen! Herregud.
Jeg er hjemme. Jeg er tilbake.
Greit, Gina.
Jeg skal være Leni igjen.
Være meg.
Alt ordner seg.
Så jeg kan finne ut hva du har gjort her.
Mot oss begge.
Tekst: Heidi Rabbevåg