Tidligere på Dead Ringers...
Håper du tar lett på Mantlene mine.
Det er en kosereportasje.
Det er umulig å forklare dette forholdet.
Jaså?
Jeg har lært å bare ønske ting fordi du ønsker dem.
Senteret, graviditeten.
Hva er poenget hvis du forlater meg?
Trodde ikke du gjorde dette lenger.
Hva slags Frankenstein-dritt holder du på med?
Du har dyrket fram en baby gjennom det jævla første trimesteret.
Hvor er hun? Det er bare synd.
Hun er favoritten min.
En gammel dame. Ble funnet i takrennen på taket bak den bygningen.
Hun hadde vært der i evigheter.
Faen.
Jeg har gått fra Genevieve.
Beverly.
Hun finnes ikke.
Beverly!
- Ikke gå. - Beverly.
Hei, Beverly.
Morn, Beverly.
Hei, Beverly.
God morgen.
Trenger du noe, trykker du bare på ringeknappen på armbåndet ditt,
så kommer noen så fort som mulig.
Går det bra?
Ja.
Vi bruker en avansert form for telemetri utviklet her på forskningssenteret vårt.
Vi kan observere mor og barn uten innblanding.
Martha, moren, trenger ikke å bli koblet til en maskin.
Hun kan bevege seg rundt,
og vi kan observere hjerteslag, pust og oksygennivå
uten å forstyrre prosessen.
Legg deg på ryggen, Martha.
Pappa, gjør deg klar.
Jeg er her. Du er trygg.
Kom tilbake.
Kom tilbake til meg.
Kom tilbake.
Så dette er en feiring av Beverly Mantle.
Det er en suksess.
Mantle Parker-senteret er offisielt en suksess,
og du står ved roret, dronningen av det hele.
- Gjør jeg deg veldig ubekvem? - Hun rødmer.
Vennen.
Vi så på pasienttilfredshets-tallene.
- Alle er så fornøyde. - Rett til værs.
Du gjør alle så glade.
- Jeg... - Prisen.
- Beverly får en pris, folkens. - Jippi! Heia Beverly.
Laboratoriet publiserer revolusjonerende forskning hver eneste dag.
Heia meg.
- Du skal ha barn... - Ja.
...med en jævla filmstjerne.
- Kanskje dempe det litt. - Det skjer aldri noe galt på senteret.
Det kommer kvinner som har mistet alt håp,
fulle av frykt og panikk, og du bare tar alt bort.
Du gjør alt bra igjen.
- Jeg tror ikke det er sant. - Greit.
Men hvis det skjer noe vanskelig eller fælt,
er det systemer på plass.
Støtte er tilgjengelig. Alt er så instinktivt, så skreddersydd.
Det er så jævla lønnsomt.
Det er akkurat slik du ønsket det, Beverly.
Ja.
Det er alt du har ønsket deg.
Jeg vet det.
- For Beverly. - For Beverly.
Og for Mantle Parker-senteret.
Alt det er, og alt det kan bli.
Vær så god.
Vi vil fortsette med utrullingen av Mantle Parker-senteret.
Tre delstater, tidlig neste år.
Bygge på denne suksessen, fortsette progresjonen.
- Det er veldig raskt. - Det var alltid planen.
Den fungerer.
Er du enig?
Er du lykkelig, Beverly?
Ja.
Jeg også.
Hvor er søsteren din?
Har du noen anelse?
Har dere ikke snakket sammen?
Lillesøster.
- Har du det vondt, Beverly? - Lillesøster.
- Det må gjøre deg vondt. - Lillesøster.
- Eller kanskje ikke.
Lillesøster.
- Lillesøster. - Kanskje det er sjokket.
- Lillesøster. - Livet er bedre uten henne.
Lillesøster.
Ikke sant?
- Du må gjøre noe for oss. - Unnskyld meg et øyeblikk.
- Beverly. Er du... - Bare gi meg et øyeblikk.
Vær så god.
Opp med deg.
På kne.
Beklager.
Silas Jordan skal publisere artikkelen sin.
Du skal vite at det var en versjon av denne artikkelen
som effektivt avsluttet alt.
Deg. Henne. Senteret. Toms karriere.
Mitt omdømme. Genevieves, ved bekjentskap.
Vi prøvde å kjempe mot ham. Skremme vettet av ham.
Men ærlig talt, han har så mye.
Og selvfølgelig vil publiseringen av dette oppheve kanselleringen av ham.
Han snakket med dine og Elliots kolleger,
som sier hun tar dop på jobben og tilbringer pausene på bar.
Og så har vi Alabama.
Et vakkert skrevet avsnitt
hvor han snakker om at de knuller
i stua mi en time før hun tar imot niesene mine.
Aner du hvor mye vi måtte betale søsteren min for å holde kjeft?
Hun er fullstendig inkontinent og ble rene Erin Brockovich.
Han er vitne til menn som sier hun får dem til å vise henne pikken
mens konene deres er på andre siden av forhenget.
Den skjønte jeg aldri. Tar hun dem?
De blotter seg for henne på jobben hennes,
og likevel påstår de at de er ofrene?
Og det er en død hjemløs kvinne, som ærlig talt...
Vet du noe om det, Beverly?
Beverly?
Alt dette kan være greit. Det kan være håndterbart
hvis vi sender henne på rehabilitering, holder henne bak kulissene.
Jeg tviler på at noen har energi til å ta en kvinne så genial som søsteren din
på grunn av en verdiløs hjemløs kvinne.
Og når det gjelder resten,
har de fleste betydelig lavere pris enn du kanskje tror.
Vi gir for eksempel Joseph 10 000,
for vi vet han knullet en hore i 2001 i et 11. september-sorgknull.
Vi sier vi forteller det til kona hans og ser pikken hans krympe.
Men det er egentlig kombinasjonen av alt.
Og du må gjøre noe.
Nei.
Hei.
Hei. Alt i orden?
Jeg elsker serien din.
Så hyggelig. Takk.
- Hei. - Hva heter du?
- Tara. - Hei, Tara. Jeg er Genevieve.
- Ja. Tror du jeg kan... - Selvfølgelig.
Kan jeg få litt vann, takk?
- Hei. Faktisk var ikke lammet godt. - Kommer du seriøst ikke tilbake til Rabid?
- Et vakkert dyr. - Morsom serie.
Er du gammel nok til å se den?
Du behandler det uten verdighet.
- Jeg lar ikke barna mine se. - Og...
- Du er favoritten min. - Jeg smaker det.
- Jeg skal spille i en film. - Jeg smaker skank.
I Kroatia.
- Det er veldig kult. - Og så bare tid hjemme.
- Tvillinger. - Så kult.
- Det er så spennende. - Tusen takk.
Jeg tror familien din lurer på hva i all verden som tar så lang tid.
Det var så hyggelig å møte deg. Ha en fin kveld.
Ha det.
- Gjør det deg ikke gal? - Nei.
Så han har nok til å stenge senteret og inngi søksmål
og få søsteren din i fengsel.
Og vi bestemte oss for å engasjere oss.
- Hva betyr det? - Vi snakket med ham.
Vi ga ham mer næring til ilden.
Alle sammen?
- Alle? - Ja.
Det var ikke vanskelig, Beverly.
Du må holde en tale på prisutdelingen.
Silas vil være der.
Du må offisielt distansere deg fullstendig fra søsteren din.
Du må kunngjøre det før han gjør det.
Du må ødelegge henne.
- Jeg kan ikke. - Du må.
Beverly?
Beverly, jeg måtte.
Hun er alltid her, og hun er overalt.
Hun vil alltid være det med mindre vi gjør noe. Jeg måtte.
Hallo, jenter. Sier bare hallo.
Hallo.
Hei. Det er mamma.
Mamma her. Fikk dere beskjeden?
Vi gleder oss til å møte dere
og se hva dere har drevet med hele tiden.
Hei, jenter! Det er mamma.
Hallo, jenter.
Her er vi.
Ring meg. Mamma savner dere.
Det er bra med pappa og meg. Håper dere har det bra.
Mamma savner dere.
Alt er bra, så det er flott.
Hallo, jenter.
Hallo, bare meg, bare mamma. Glad i dere begge.
Mamma savner dere.
Hallo, jenter! Sier bare hallo. Hallo?
Lily har en historie med selvskading.
Forrige uke kom jeg hjem,
og vi dro på legevakten.
Jeg føler vel ikke...
Vi føler ikke...
...at hun får den hjelpen hun trenger.
Lily?
Vil ikke ha henne.
Hun vil ikke ha meg.
Det er en forferdelig feil jeg ikke vet hvordan jeg gir tilbake,
og jeg må gi den tilbake.
Jeg må tilbake til før.
Til begynnelsen.
Trodde jeg ble lykkelig.
Trodde dette ville gjøre meg lykkelig.
Jeg skjønner.
Ingenting er like bra. Det vet jeg.
Lillesøster.
Kom tilbake. Lillesøster.
Alt i orden?
Vet du hva du skal si i kveld?
Har du pakket?
- Drar du? - Jeg drar ikke. Jeg skal på jobb.
- I fire uker? - Og så er jeg tilbake.
Du oppfører deg som om det ikke er mye tid.
- Oppfører meg? - Jeg er gravid.
- Beverly. - Jeg vet det.
Det er jobben.
Med tanke på forholdet vårt,
med tanke på det jeg gir opp for deg, eller det jeg har gitt opp for deg...
- Det du har gitt opp for meg? - Jeg har gitt opp ting for deg.
Av og til... Ofte har jeg gitt opp ting for deg.
- Jeg har ofret. - Hvorfor sier folk
at de gir opp ting for meg?
Hele forholdet vårt har handlet om Elliot.
Jeg skulle ærlig talt ønske at det ikke var tilfelle.
- Jeg vil at det skal være annerledes. - Skuespilleren.
Jeg vil at du skal velge meg slik jeg velger deg.
- Skuespilleren. - Jeg vil at vi skal være lykkelige.
At du skal velge å være lykkelig med meg.
Med barna våre. Faen ta. Hvorfor er vi her igjen?
Hvorfor gjør jeg dette igjen?
Hva skal du si i kveld?
Hallo, jenter. Det er bare meg.
Bare mamma.
Sier bare hallo. Hallo?
Håper dere har det bra begge to. Pappa og jeg har det bra.
Alt er fint. Så det er veldig bra.
Hei, det er mamma.
Mamma her. Fikk dere beskjeden min?
- Hei, jenter. Det er mamma. - Hei.
- Ring meg.
Du er veldig dyktig.
- Mamma savner dere. - Jeg er forfatter.
- Mamma savner dere. - Jeg har skrevet artikler i det siste.
Hallo, jenter. Her er vi.
Jeg har skrevet en om Mantle-tvillingene.
Vi gjør oss klare. Er ferdigpakket.
- Hva synes du om dem? - Pappa måtte sitte på kofferten
for å få inn gavene.
Lillesøster.
ELLIOT ELSKER BEVERLY
Beverly Mantle.
Takk. Tusen takk for denne store æren.
Min søster og jeg jobbet sammen hele livet for dette øyeblikket.
Og jeg er så takknemlig.
Jeg er så takknemlig for søsteren min.
Hun kunne ikke komme i kveld.
Hun er ikke bra.
Og har ikke vært det på en stund.
Vi har ikke snakket sammen i det siste, og det har vært vondt.
Og...
Lillesøster.
Jeg har nylig blitt oppmerksom på
at søsteren min har et atferdsmønster som...
Lillesøster.
Det kan vel beskrives
som krenkende, destruktivt...
...og ulovlig.
Nei. Ikke kan beskrives som. Det er ikke nok.
Det er ikke godt nok. Min søster har vært krenkende, destruktiv.
Har satt liv i fare på en alvorlig og skremmende måte.
Og Mantle Parker-senteret streber etter å gjøre arbeid
som er banebrytende, men håpefullt.
Radikalt, men trygt.
Og prisen denne kvelden er en refleksjon av det,
og jeg gjør ingenting for å risikere det.
Så fra nå av
har ikke Elliot Mantle noe med Mantle Parker-senteret å gjøre,
og Mantle Parker-senteret har ikke noe med henne å gjøre.
Tusen takk. Takk.
Lillesøster.
Gratulerer. Det var en flott tale.
Gratulerer med den utmerkede prisen. Alle er så stolte.
Det er Karlovich-prisen. Ja. Det er den beste prisen.
Alle kjenner til Tony, Grammy og Karlovich.
Jeg lyver. Ingen vet hva faen du vant.
Er det superviktig? Jeg føler at det må være det.
Gratulerer, Beverly. Jeg er så glad på dine vegne. Godt jobbet.
Unnskyld meg. Kan jeg få litt vann? Takk skal du ha.
Unnskyld?
- Vann. Takk. - Så klart.
Vann, yoghurt, agenda, pasta, basilikum.
Jeg elsket virkelig å være den personen på middagen forleden kveld.
Litt skinnende.
Ikke sant? Og smidig og strålende og vellykket.
Ikke målet for vitser.
En jævla klisjé. Kona mi synes ikke jeg er en jævla taper.
Barna mine ser ikke på meg som om jeg er dekket av
et fuktig lag av patetisk.
Og alt som skulle til,
var å drite på den mest geniale jeg noen gang har kjent.
Og stjele arbeidet hennes.
Og laben hennes og alt hun jobbet for.
Og håpe hun dør,
slik at jeg kan fortsette å være en rimelig ok versjon av et menneske,
i stedet for denne suppen av skuffelse.
Du vet at det du gjorde, gjør slutt på henne.
Du vet det, ikke sant?
Du gjorde dette. Du startet det. Du satte dette i gang.
Alt hadde gått bra om du ikke hadde forlatt henne.
Alle Elliot-tabber kan repareres hvis du er der.
Greit. Dette er ikke bærekraftig, Tom.
Hun vet det ikke. Du har ikke forberedt henne.
Hun er en katastrofe. Hun har køddet til alt.
- Det er ikke sant. - Jo.
Du vet at det ikke er sant.
- Alt hun gjør, er for deg. - Ja. Men jeg ba ikke om det.
Det er heller ikke sant.
Jeg vet det er den lille Mantle-løgnen dere forteller dere selv,
men det er bare ikke sant.
Du er her på grunn av valg du har tatt, ikke hun.
Så hva er planen?
Skal du la henne råtne? Dø? Forsvinne?
Mens du flyter av sted og driver ditt vellykkede fødesenter
og får dine jævla barn og lever lykkelig i huset ditt?
Jeg ble født midt på natten,
og kom så raskt at moren min fikk sjokk.
Det var blod overalt, og senere den natten
døde hun, og jeg overlevde.
Jeg var den siste av tre. Min mor satte seg i badekaret.
Brødrene mine syntes hun så ut som en sel.
Faren min hadde bøtter med is han la på nakken og pannen hennes.
Brødrene mine skrudde lysbryteren av og på,
spente, ute av stand til å sove.
Og alle var lette, var luft, var håp, glede,
helt til min mor holdt siden av badekaret og det var blod på beina hennes,
som endret fargen på vannet,
og hun må ha prøvd veldig hardt å holde seg rolig. Holde seg rolig.
Holde seg rolig for brødrene mine, som okkuperte så små kropper,
selv om de måtte modnes plutselig åtte timer senere.
De kom til sykehuset,
med kaninører i munnen ventet de på at jeg skulle komme.
Forventet å bli der lenge, og så,
der, faren min får utlevert en bylt.
Her. En bylt med jente, med barn,
med lemmer og hud,
blod, kjøtt,
organer og fingre.
Og brødrene mine flokket seg rundt, og her,
der, her var jeg, og...
Faren min sier at alle var snille.
At legen som fortalte at moren min var død,
legen som fortalte ham at datteren hans, minutter gammel, hadde drept kona hans,
var veldig ung.
Og at hendene hennes skalv.
Han så etter den legen hver gang han var i en folkemengde.
Kunne ikke si hvorfor.
Du ligner veldig på moren din.
Det er tanken.
Går det bra?
Nei.
Jeg elsker deg.
Lillesøster.
Kom tilbake til meg. Lillesøster.
Kom tilbake. Lillesøster. Kom tilbake.
Lillesøster.
Elly?
Greta?
Elly?
Elly.
Elly?
Elly.
Lillesøster.
Jeg er her.
Kom og hent meg.
Elly.
Faen.
Du gjorde det for meg.
For oss.
De er vakre.
De er deg.
De er perfekte.
Hvor kom du fra?
Du er så perfekt. Du er så deilig perfekt.
- Jeg er så lei meg. - For hva da?
Separasjon kan være skremmende.
Ja.
Jeg tror det er det.
Jeg tror jeg er skremt.
Jeg også.
Du ser veldig vakker ut, lillesøster.
Du også.
- Elly? - Ja, Beverly.
Jeg tror ikke jeg er i stand til lykke.
Jeg har prøvd så hardt, og jeg har kommet så nær jeg tror jeg kunne komme.
Med alt dette.
Barna. Deg.
Sent lys, tidlig mørk trøst,
og hånden din i hånden min og følelsen rett under armene mine,
rett under armene mine, følelsen av å nettopp ha blitt tatt.
Husker du da vi var ti og vi badet,
og jeg fant deg ikke eller du fant ikke meg?
Det var bare panikk, det var kaos.
Jeg kom meg ikke tilbake til båten, eller det var du.
Vi skilte lag og glemte oss selv helt.
Det skjedde ikke.
Nei.
Jeg leter stadig etter vinduer, Elly.
Jeg leter etter luft. Jeg leter etter lys.
Det er deg.
- Det er deg. Fant deg. - Det er deg. Fant deg.
Jeg har alt jeg noensinne har ønsket meg.
Men jeg klarer ikke å trekke pusten.
Fiskekroken rundt livet mitt drar meg opp når jeg vil være under.
Jeg kan ikke leve uten deg.
Men du trenger ikke.
Jeg føler noe så nær lykke, Elly.
Jeg må klatre inn i deg nå.
Det skulle bare være en av oss.
Du var alltid en bedre meg.
- Ikke glem den gode delen. - Ikke glem den gode delen.
Jeg elsker deg.
Lillesøster.
Det er på tide å dra hjem nå.
Lillesøster.
Det er greit.
Hjelp meg!
Noen må hjelpe!
Hjelp meg!
Hjelp meg, noen!
Vi får dem til å hjelpe deg.
Vi trenger hjelp.
Kan vi få hjelp?
Beverly.
Beverly, alt går bra.
- Barna. - Barna har det bra.
Vet du hva som skjedde? Husker du?
Søsteren min.
- Søsteren din? - Hun hjalp meg.
Hjalp Elliot deg? Hvordan?
Hun skar ut barna.
Har du vondt?
- Vil du la en lege undersøke deg? - Det kan vi gjøre senere.
Hvor er søsteren din, Beverly?
Borte.
Hva mener du? Borte hvor?
Gratulerer, Beverly.
KRENKENDE - UAKTSOM - DESTRUKTIV MORDERISK? OG GENIAL AV SILAS JORDAN
Hei.
Kan vi dra?
Beverly.
Beverly?
Hei.
Unnskyld. Jeg var på en annen planet.
Søvnmangel fører til det.
- Du fikk barnet. Gratulerer. - Jepp.
- Herregud. Du har to. - Ja, det er to av dem.
Sist vi så deg, visste du bare om én.
Herregud. Det må ha vært så vondt for deg. Beklager så mye.
Vi lurte på hvorfor du aldri kom tilbake.
Ærlig talt, jeg håper det er greit å si,
men det føltes som det ga deg så mye
å snakke om din søsters død.
Det virker som det satte deg fri.
Hvor snakket jeg om min søsters død?
Du er sliten.
Hvor snakket jeg om min søsters død?
Hos sorggruppen i Midtown.
Du begynte å komme for et par år siden.
Ja.
Søsteren min døde.
Jeg vet det.
Snakket jeg
om hvordan hun døde?
Jeg vet...
Jeg vet ikke. Jeg tror det hadde noe med vannet å gjøre.
Vannet?
Ja.
Vannet. Ja.
Det var slik hun døde.
Ha en fin dag.
Hvem var det?
Jeg vet ikke.
Hun trodde jeg var søsteren min.
Beverly, det er så godt å se deg igjen.
Vil du snakke om søsteren din?
Tekst: Gry Viola Impelluso
Kreativ leder: Heidi Rabbevåg