Раніше в серіалі...
У нас буде дитина.
- Знаю. - Дитина.
- Я знаю. - Дитина!
І... Елліот немає й вона цього не зіпсує! Боже мій.
Ти вже відмолила провину за вбивство старої.
Так, як ти й казала. Цього не було.
Тіло не знайшли. Кепський психоделічний досвід.
Пологові по всій країні. Раз, раз, раз! Дуже швидко.
Над чим працюєте?
Трясця.
Хочете кролика?
Чому б вам не записатися на прийом?
Інколи ми застосовуємо систему доставки:
вона хотіла тебе, я отримала тебе для неї.
Женевʼєво.
Ні.
Беверлі.
Я не написав жодного слова за 17 місяців.
Жодного слова. Це не перебільшення.
Весь цей час моє перо не торкалося паперу.
Тривожність, заглиблення в щось подібне до депресії.
Апатія, нездатність.
В нелюбові до світу, до кожного в ньому,
і більш за все -
до себе.
Аж доки...
ЗВ'ЯЗАНІ ДО СМЕРТІ
Треба допомога.
- Привіт, Ребекко. - Давай без цього.
- Як ти? Як Сьюзен? - Я не плюватиму на твій член,
перш ніж вставити його.
Потрібна біографія.
Ні, дякую.
«Близнючки Ментл. Бісові акушерки».
- Чудовий заголовок. - Це має бути ода.
Ми відкриваємо пологовий в Алабамі. Ходи собі за ними,
пиши, які вони збіса чарівні.
- Ні. - Це не прохання.
Крім того, ти не можеш відмовити.
Привіт.
Усе гаразд?
- Впевнена? - Так.
Це диво.
Віриш у дива, Беверлі?
Зробіть крок до лісу.
Відчуйте шелест під ногами.
Листя, гілки, м'яка родюча земля між пальцями ніг.
Тепер погляньте вгору.
Зелень, птахи, блакитне небо
одразу за деревами.
Покладіть руки туди, де дитина.
Зробіть глибокий вдих.
І повний видих.
Зробіть крок до галявини. Почуйте шум водоспаду.
Он він, попереду.
Відчуйте дотик сонця на плечах,
на спині, на животі.
Наближається світло.
Усе гаразд?
Речі спаковано.
- Чудово. Дякую. - Гарно провести час.
Все добре?
Хвилюєшся?
Люблю тебе, Еллі.
Сестричка.
- Це... - Ідеально.
...жахливо.
Так. Ми всі потрапимо до пекла.
Чи назвала б ти себе залежною, Елліот?
- Ні. - Ні!
Не проходиш реабілітацію?
- Я б так не сказала. - Говориш, як залежна.
Проходиш програму?
- Ні. - Ні.
- Є спонсор? - Ні.
- Група підтримки? - У мене є сестра.
І все? Це й є вся група?
Цей зв'язок неможливо пояснити нікому поза ним.
Нам більше ніхто не потрібен.
- Так було завжди. - Я перейшла межу.
Випивка, наркотики.
Було не до сміху.
Справді?
Були галюцинації. Депресія.
Мені було боляче, все було занадто швидко.
- Центр... - Лабораторія.
Ми отримали все, що хотіли.
Ми станемо батьками.
«Ми», тобто...
У мене будуть близнюки. Ми будемо разом їх виховувати.
- Мама номер один, мама номер два. - Ясно.
- Двоє малюків, Сайласе. - Я почув.
Все, що ми хотіли.
Не почуваєтеся приголомшено?
Якщо чесно, ні.
Суперечливо?
Приватний літак Ребекки Паркер везе вас
перерізати стрічку другого центру
у місті, де ви ніколи не були,
у штаті, де ви ніколи не були, до того як вашому флагману виповниться три місяці?
Це те, що ти хотіла?
Так.
Це те, що ти завжди хотіла?
Так.
Як переліт?
Літак - це подарунок Ребекки. Чи не краса?
Ласкаво просимо до Монтгомері. Уже готові вбити одне одного?
Звісно. Трохи придушити можна.
- Стомилась, Беверлі? - Ні, все гаразд.
Твоя кімната готова. Якщо хочеш прилягти, дай мені знати.
Мені наснився сон.
- Добре. - Що літак розбився.
Горів посеред поля, і ніхто з нас про це не знав.
- Ми чекали на вашу появу. - Чудова історія.
Сподіваюся, ти з ними обережний, Сайласе.
Це ода, пам'ятаєш?
- Авжеж, пам'ятаю. - Без критики у стилі «Нью-Йоркер».
Нам потрібні лише компліменти.
Пішли, познайомлю з татом.
Йому не терпиться. Він теж лікар.
Справді?
Ти не казала.
Казала.
Татку, ось близнючки.
Беверлі, Елліот, це тато. Д-р Меріон Джеймс.
- Добридень. - Вітаю.
А це мої сестри і бабуся.
Як справи?
А це Сайлас Джордан.
- Ти чув про нього. - Ні, ніколи не чув.
Авжеж, чув.
Він отримав Пулітцера. Зараз пише статтю
для нас про близнючок. Писатиме лише приємні речі.
Це не має бути складно.
Хіба вони не чудові?
Так, це правда.
Флоренс, як почуваєшся?
Добре.
Дякую, лікарю. Я трохи хвилююсь.
Дуже некомфортно?
Не хочу скаржитися. Мені пощастило.
І зараз ми на фінішній прямій, останню ніч уже якось витримаю.
Не хочете оглянути матір, лікарю?
Це не обов'язково.
Ми ознайомилися з історією. Готові на завтра,
- якщо Флоренс почуватиметься добре. - Так, усе добре.
Вона була під пильним наглядом лікарів.
- Це правда. - Так.
Тато турботливо про мене піклувався.
Це... Так.
Не думаю, що є необхідність в обстеженні.
Завтра зранку ви допоможете їй народити четверню.
Перший пацієнт у центрі. Не хотіли б провести підрахунок?
У неї четверня, тож, принаймні,
- одна дитина буде позаду іншої. - Це ваша пацієнтка.
- Так... - Вона ще не народжувала.
Хвилюється.
- Ще б пак, але... - Я була б рада огляду.
Гаразд.
Ми можемо кудись піти?
Я не просив проводити вагінальний огляд.
Лиш на дотик.
Хочеш усамітнитися, Флоренс?
Ні, зовсім ні. Це моя родина.
Ось вони.
Один.
Два.
Три.
Чотири.
Алабама.
- Траплялося там бути? - Ні.
Центр Ментл-Паркер в Алабамі. Як так вийшло?
Рідне місто Сьюзен.
Це не вагома причина.
Алабама займає шосте місце за рівнем материнської смертності в Штатах.
Оскільки ми розширюємося, хочемо працювати саме в таких місцях.
А ви берете бика за роги в бажанні
рятувати афроамериканок із Півдня,
про яких нічого не знаєте.
Це не те, що ми робимо.
Звісно. Ви будете вітати в цьому світі нащадків багатих білих леді,
а бідні чорношкірі спостерігатимуть.
Ми робимо зовсім не це.
Гаразд.
То що ж ви робите?
Так.
Беверлі, Елліот, у вашій родині є ще близнюки?
Ні, лише ми.
Подарунок.
А у вас у родині були близнюки?
У нас все навпаки. Я близнючка, і Меріон був близнюком.
- Був. - Брат помер одразу після народження.
Він був такий маленький, а цей такий товстий. Я думаю, що ти його там їв.
Уже не дізнаємося.
Я потримала його в долоні, а потім його забрали в крематорій.
Ось як це було.
Бабусю, ця розмова не до столу.
Пологи - це насилля, Флоренс, і ти не створена для цього.
Думаю, вони просто виріжуть їх із мене.
Пологи не страшні, коли з тобою сестри Ментл.
Справді?
Елліот, розкажи про останнє немовля.
Двадцять чотири тижні. Здорове.
- Це так? - Не просто здорове. Квітуче.
Чесно кажучи, ніхто не вірив, чи не так, Сайласе?
Так, це було надзвичайно.
Вражаюче.
Це найбільш передчасні успішні пологи в центрі?
Так.
Впоралися б із меншим терміном?
Так.
Неможливо сказати.
Усе залежить від середовища.
Звісно.
Це стоїть пліч-о-пліч із дебатами щодо абортів, чи не так?
Чим раніше можливе життя поза утробою,
тим сильнішими є аргументи руху проти абортів. Хіба ні?
Врятуйте дитину на 16-му, 17-му, 18-му тижні,
і жінка втратить право на безпечне переривання вагітності.
Тепер це точно розмова не до столу.
Ні, мамо. Це захоплююче.
Згодна.
Чи можливо врятувати таку малесеньку дитину?
На 15-му тижні, на 14-му?
Ні.
Скільки викиднів було у матері в цьому випадку? Чотири, п'ять?
- Так. - Ви також допомогли їй завагітніти?
Ні.
Допомогли.
Наука захоплює.
Вона проходила лікування в іншому місці, а потім не мала медичного супроводу.
Це було дуже незвично.
Вона проходила лікування з вами.
Ми настільки обмежені в тому, що знаємо про життя на ранніх стадіях.
Були обмежені, це так.
У Флоренс було кілька викиднів. Ти не проти?
Було.
- Не проти. - А тепер гляньте на неї.
Мені так пощастило.
Монохоріальна четверня.
- Тобто? - У всіх чотирьох спільна плацента.
Хіба це не ризиковано?
- Може бути. - Хіба вона не має...
Вибач, ти не повинна бути у лікарні?
Вона не хвора, Сайласе. Вагітність - не хвороба.
Тобі так подобається ця фраза?
Без критики ж, Сайласе.
Я чув, як Беверлі вживала це в чотирьох різних випадках.
Гарний вираз. Запиши собі у бісів зошит.
- Сьюзен! - Вибач.
То ви завжди жили тут, містере Джеймсе?
Ми жили тут століттями, Беверлі.
Мабуть, було дуже важко самостійно виховувати дітей.
Він був не один.
Вибачте. Мала на увазі,
що смерть матері - надзвичайно травматична подія.
Смерть матері?
Пробачте. Я думала...
Вона не померла. Вона покинула нас.
Але це було все одно, що смерть, Беверлі.
Насправді я був сімейним лікарем.
Все, що було потрібно, чим міг допомогти. Домашні виклики.
Господар, господиня, діти, гувернантки, гості.
Все, що було необхідно.
І кому я був потрібен.
Я став відомий тим, що допомагав жінкам.
Жіноче здоров'я стало моїм фахом. Не знаю, чому.
Це вибрало мене.
Можливо, справа в оточенні.
Нікому це не видавалося достатньо важливим.
Я про жіноче здоров'я. Треба було починати з нуля.
Бути першопрохідцем.
Тіло жінки.
Незвідана територія. Нові горизонти.
Нові кордони, нові краї, нові відчуття.
Чудово бути там, куди ніхто ще не заходив.
Бути першим. На початках. Формувати майбутнє.
Я облаштував консультаційні кабінети тут, у своїй маленькій лікарні.
Будували те, що було потрібно. Створювали інструменти, яких не існувало.
Називали частини тіла, недуги, хвороби, про які ніхто не знав.
Дисплазія шийки матки, гіперплазія ендометрію,
пролапс тазових органів, аномальні маткові кровотечі.
Пологи, фертильність, пологи, фертильність,
пологи, фертильність.
Хоча в мене й не було
такої кількості пацієнтів для практики, як у вас.
Часто доводилося задовольнятися...
Ми не практикуємося на наших пацієнтах, містере Джеймсе.
Звісно, практикуєте.
Ваша професія - це дієслово.
Не думаєте, що з кожним надрізом і швом вміння вдосконалюються?
Ніколи не робили помилок,
на яких вчилися, не використовували здобутий досвід?
Не користалися можливістю,
коли тіло саме себе пропонувало, щоб потренуватися, попрацювати над собою,
розвивати професію?
Я б так не сказала.
Елліот згодна.
Можна так не думати, Беверлі,
але це не означає, що це не так.
Я думаю про початок. Як ми починали.
Плечі, на яких ми стоїмо. Лікарі, пацієнти, Беверлі.
Молода жінка, в 1840-1850-их, 17 років, вагітна.
У неї була важка форма рахіту,
спричинена недоїданням, нестача вітаміну D.
Її таз був сильно деформований.
Кілька днів боролася, але народити не вдавалося.
Лікаря викликали пізно, до його приїзду дитина вже померла.
Її знову відвезли до лікаря.
Розриви, фістули у піхві.
Це був невимовний біль.
Нічого незвичного для тих часів.
Навпаки. Від цього постійно страждали молоді жінки.
Та не було ні ліків, ані лікування.
Ніхто не думав, як це вирішити.
Як покращити життя.
Вони з лікарем працювали разом.
Лікар і ця жінка пройшли 30 окремих процедур.
Без анестезії.
30 окремих процедур, щоб усе відновити, і лікарю це вдалося.
Для цього знадобилося багато практики, зусиль.
Але він це зробив. Вони це зробили.
І ця праця передавалася від лікаря до лікаря
поки не потрапила до моїх рук.
До ваших рук.
Це варварство. Це в минулому.
Того, що ви описуєте, більше немає.
Ми ніколи не відходимо далеко від минулого.
Що ви тоді зробили, Елліот?
З колись безплідною і несподівано плодючою жінкою?
Це справа Бога? Бог - це ви?
Як ви створили життя там, де його не може бути?
Я зробила декілька речей.
Наприклад?
Скажіть, що сталося?
- У мене відійшли води. - Близько двох годин тому.
- Добре. Дихайте. - Елліот?
Дуже передчасні пологи.
- 24 тижні. - Елліот...
Дихайте, Ленко.
Допоможеш?
Я не акушер.
Я миттю повернуся.
Прошу, допоможи.
Ми в бісовому пологовому.
- Знайди когось. - Не можу.
- Поклич Беверлі. - Ні.
Усе гаразд.
Я провела їй ризиковану, технічно незаконну процедуру імплантації
і гадки не маю, які можуть бути наслідки.
У неї були викидні. Ми не змогли знайти причини,
тому перед імплантацією я вирощувала ембріон протягом трохи довшого терміну.
Наскільки довше?
Чотири тижні.
Ти імплантувала чотиритижневий ембріон?
Води відійшли дві години тому. Будь ласка, допоможи.
Прошу тебе, допоможи їй.
Дихайте.
Ось так.
Вітаю, я Том. Ось так. Ви молодець. Скоро побачимо вашого малюка.
Це таємниця?
Можливо.
Ви зробили щось дуже розумне?
Можливо.
Боже, Беверлі. Я подам серветку.
- Я принесу води. - Усе гаразд?
Ти була присутня на пологах?
Елліот була тут.
Це незвично.
- Вона була тут. - З ним усе буде добре?
Я не можу в це повірити. Не розумію.
Він може дихати самостійно. Жодних ознак жовтяниці.
Жодного сенсу.
Ми приготували апарат штучної вентиляції, трубки,
але йому нічого цього не треба.
Дивовижно.
Що думаєш про своїх?
Можна тебе дещо запитати, Беверлі? Ти спілкуєшся з Женев'євою?
Лише з її юристами.
Практичні питання, умови відвідування.
Все просто. Без драми...
Вона скоро їде закордон на зйомки
і після цього не хоче бачити мене.
А ти хочеш її бачити?
Мабуть, ти дуже любила її.
Схоже на це.
- Вибач. Я ненавмисне. - Її не існує.
Мушу вдавати, що ніколи не існувало.
Дуже сумно.
Дуже.
Дуже, дуже сумно.
Сумно сьогодні. Сумно завтра.
Беверлі?
Сестричко?
Все гаразд.
Що сталося?
Не знаю.
Мені просто стало зле, Елліот.
Це було трохи безглуздо. Всього лиш жарт.
Це неправда, Беверлі.
Беверлі.
Привіт.
Отакої.
Знайшла мене.
Вона була така сумна.
Весь час.
Не потрібно пояснювати. Це не моя справа.
Вона багато пила.
Іноді могла з'явитися у школі, сама не своя,
і це було так принизливо.
Я ненавиділа її.
Вона плакала або кричала на нас.
Казала, що хотіла б померти під час пологів.
Що нам слід було померти ще в утробі.
Думаю, саме тому я кажу людям, що так і сталося.
Перетворила її на янгола, як вона й хотіла.
Але вона не відмовлялась від нас, не знаю, чому.
Думаю, це тому що
щоразу вона сподівалася, що стане краще,
але й це неправда, бо в неї не було надії.
Був лиш тато.
Він нас так хотів.
Він чудовий, правда?
Тобі треба відпочити.
Ти будеш дуже гарною мамою.
Немовлята.
Довбані паразити.
У тебе є діти?
Хіба тебе не вчили такого не питати?
У жінок, так.
- Ти ніколи не хотіла дітей? - Я їх матиму, Сайласе.
Що?
- У Беверлі будуть діти. - У нас будуть.
Я прочитав інтерв'ю з Женев'євою Котар,
колись давно, і вона говорила про тугу.
Саме це слово.
«Туга» за ними. Фізичний біль.
Це не твій досвід?
- Ні. - Не відчувала цього?
- Ні. - Нема материнського інстинкту?
Ні.
- Тобі начхати на дітей? - Ні.
- Ти в грі заради науки? - Так.
І ось ти тут. Немовлята.
Дім. Бісів пес.
Що змінилось?
Я маю двох дочок і сина.
І як воно?
Під час вагітностей я непогано тримався.
Коли ми всі ще мали потенціал.
Думав, ти більше не вживаєш.
Не вживаю.
Еге ж. І як воно?
Ти любиш випити.
Так, я пиячу.
Думаєш про свій третій напій поки ще п'єш перший.
Так.
Не намагався кинути заради когось?
Мої ставки трохи нижчі, Елліот.
У тебе є діти, ти щойно сказав.
Мої кораблі покинули гавань.
Але ти? Ти будеш мамою.
Матусею.
Ти на початку прекрасної подорожі.
Не пробував проходити програму?
Анонімних пияків?
Авжеж.
- Не спрацювало? - Це дієво.
Я можу зупинитися, коли захочу.
Я лиш...
не хотів.
Немає ніякої травми.
Мені просто до біса подобається пити.
То які в тебе були галюцинації?
Маленька стара бездомна на ім'я Аґ‎нес.
Овва.
Сильна штука.
Я була переконана, що зіштовхнула її зі свого балкона.
Це занадто.
О так.
В тебе загалом бувають галюцинації?
Ні.
Навіщо ти це робиш?
- Це моя робота. - Я не про питання.
Це.
Цей довбаний журнал, веселі близнючки, лайно, що бере за душу.
- Ти пишеш книги. - Писав.
У тебе добре виходило.
Ти містер Пулітцер. Письменник!
Я професор, який трахав студенток.
Про Пулітцера всі забули.
Більше нікому не можна нікого трахати!
Сильно сказано.
Ні студентів, ні пацієнтів.
- Ти трахаєш своїх пацієнтів. - Було б грубо не робити цього.
Трахаєш Женев'єву Котар?
Чи це була твоя сестра?
Так. Так.
Що відбувається в лабораторії?
Як завагітніла та жінка?
Чому ця дитина таке диво?
Яким буде наступний Франкенштейн?
Господи, пробач.
До чоловіка привели молоду жінку.
Їй було 17.
Вона була у рабстві.
Хвора на важку форму рахіту.
Вона була вагітна і три дні не могла народити.
Її таз був спотворений, що унеможливило народження дитини.
Дитина народилася мертвою.
Після народження мертвої дитини молоду жінку, якій було 17 і яка була в неволі,
з важкою формою рахіту
через недоїдання та дефіцит вітаміну D
привели до чоловіка з нестерпним болем через фістули,
що виникли внаслідок травм, яких вона зазнала під час пологів.
Її ситуація була звичною для поневолених жінок тих часів.
Молоду жінку, якій було 17 і яка була в неволі,
з важкою формою рахіту, чий таз був спотворений,
і котра народила мертву дитину, коли їй було 17 і вона була в неволі,
було прооперовано цим чоловіком більше 30 разів
протягом п'яти років без анестезії,
незважаючи на те, що анестезія вже була доступною.
Це все, що відомо про дівчину на ім'я Анарка, якій було 17,
яка була в неволі і народила мертву дитину,
яку було прооперовано 30 разів без анестезії,
в якої був спотворений таз
і важка форма рахіту, 17-річну поневолену.
Ми знаємо про неї завдяки цій білій людині,
а саме білому чоловіку, який катував 17-річну дівчину
та експериментував з нею, щоб бути названим батьком гінекології,
відзначеним статуями, медалями
та названими на його честь позами для обстеження й медичними інструментами.
Те, що той білий чоловік записав, - це єдина інформація,
яку ми маємо про 17-річну дівчину,
яка була в неволі і страждала
на важку форму рахіту, мала спотворений таз
і народила мертве немовля.
Ми не знаємо, ким вона була насправді
і що відчувала, коли тримала свою мертву дитину,
якщо вона колись її тримала.
Ми не знаємо, чого вона боялася найбільше.
Можемо лише здогадуватися,
враховуючи травму, яку їй довелося пережити, але ми її не знаємо.
Ми не знаємо, як вона рухалася чи що їла,
що любила, що змушувало її плакати, що відчувала у своєму власному тілі.
Ми не знаємо її, і вона вам не належить, щоб це знати.
Ви не можете відчути її травму
чи її уявну надію.
Вона не ваш пристрій чи фіговий листок,
проєкція чи романтизація
і не належить вам у будь-якому іншому сенсі,
і це факт.
Зі мною тобі не можна.
По цей, інший бік є радість,
але не твоя.
Беверлі!
Беверлі?
Все гаразд. Це не моє.
Це не моя кров. Не моя.
Бувай.
Хоча б розкажете, що трапилося?
Що тут відбувається? Що роблять ці люди?
Якась літня пані. Знайшли її у жолобі на задньому даху цієї будівлі.
Мабуть, стрибнула, цілячись на вулицю, і впала туди.
Пролежала там дуже довго.
Дідько.
Починається.
Елліот, ти ж не проти?
Все, чого бажає Флоренс.
Я така щаслива.
Як почуваєшся, Флоренс?
Чудово. Дякую.
Аспіруйте, будь ласка.
- Ми майже готові зустріти першу дитину. - Боже мій.
- Я дуже пишаюся тобою. - Я така вдячна.
Ми хочемо швиденько дістати всіх чотирьох, добре, Флоренс?
Від нуля до чотирьох приблизно за стільки ж хвилин, гаразд?
Я дуже схвильована.
Гаразд.
Ось так, Флоренс. Дитина номер один.
Ось голівка.
Господи.
Готова?
Ось так. Молодець, Флоренс.
- Перша донька. - Боже мій, з нею все добре?
Так, все гаразд.
Давайте зосередимося на тому, хто буде наступним.
Номер два.
Аспіруйте.
Дитина номер два, ось вона.
Вітаю, Флоренс.
Чи можу я поставити ще одне питання?
- Так. - Так.
Чому ви постійно брешете одна одній?
Коли це почалося?
Дитина номер три, ось так.
Беверлі ніколи не любила Женев'єву.
Боже ж ти мій!
Лабораторні фантазії Елліот - це лише фантазії.
Люди важливі.
Четверта дитина.
Люди важливі.
Інші люди мають значення.
Вони не лише предмет для експериментів Елліот.
Майже готово, люба.
Ви обидві хочете цих довбаних дітей.
Що відбувається?
Женев'єви не існує, а ви вдвох
- будете жити щасливо... - Елліот!
Лишенько...
...довго-довго...
Елліот, відійди від неї!
...до скону.
Це провал,
але принаймні це сталося вдома, так би мовити.
Що ти сказала?
Що принаймні це сталося вдома, Меріон.
Тобто, вона твоя донька,
але гроші і ім'я мої, і враховуючи, що твій дім
і все, що в ньому, - моє, це робить бісову проблему меншою.
Де твоя сестра?
На вулиці.
- Її вигнали з Великого дому? - Так, вигнали.
Вона понівечила мою дочку.
Калічити жінок - це твоє схиблене амплуа, Меріоне.
Це в Twitter, і це проблема.
То видали.
Стараюся, серденько, але дякую.
Не розумію, що тут такого.
- Сьюзен! - Це сечовий міхур.
Ніхто не засмутиться через міхур.
Не писатиме жалюгідні мемуари про міхур.
Може, досить бути такими пригніченими?
Давайте вивеземо Елліот звідси на її жалюгідній орендованій машині, і все.
- Сьюзен! - Іди ти, бабусю!
- Сьюзен! - Не треба з нею так, Меріоне.
Чому ви дали йому жіноче ім'я?
Сподівалися отримати психопата вже з колиски?
Завжди знала, що це добре, що вас двоє.
Як шкода.
Вона моя улюблениця.
Не можу пояснити.
Це диво.
Беверлі!
Ні!
Ти закінчила?
Хочеш, сяду за кермо?
Привіт. Все добре?
Я не можу без тебе.
Я не хочу нічого робити без тебе.
Женев'єво, я покінчила з нею.
Я її покинула. Її не існує.
Зупинись, не пиши, Сайласе.
Сайласе.
Стаття більше нікому не потрібна. Історії немає.
- Я не писав місяцями. - Так тримати.
Мені до всього було байдуже.
Прекрасно.
Не було правди для пошуків.
Ніщо не мало значення, Ребекко.
Перерва була як проєкт, одержимість, якою потрібно займатися, плекати.
Ти читаєш мені свій щоденник? Збираєшся дістати гітару?
Я забув, що я письменник. Я втратив себе...
НА ДАХУ ЗНАЙДЕНО ТІЛО
Залишайся втраченим.
...аж доки не зустрів близнючок Ментл.
Переклад субтитрів: Людмила Христенко
Творчий керівник Дмитро Восколович