Az előző részekből...
Babánk lesz.
- Tudom. - Babánk.
- Tudom. - Babánk!
Elliot nincs itt, hogy elcsessze ezt nekem! Jézusom!
Elimádkoztad a bűntudatodat azért, mert öreg néniket nyírsz ki?
Mint mondtad, nem történt meg.
Nem került elő holttest. Csak durván betéptem.
Szülészeti központokat csinálunk az országban, egyiket a másik után.
Pontosan mit kutat?
Baszki!
Mindent.
Lehetek kísérleti nyúl?
Kérjen időpontot!
Van egy rendszerünk.
Ő akart téged, és én megszereztelek.
Genevieve!
Nem.
Beverly!
Tizenhét hónapja nem írtam semmit.
Egyetlen szót sem. Nem túlzok.
Azóta nem érintettem tollat papírhoz.
Elhatalmasodott rajtam a szorongás, ez a depresszió legmélyebb bugyra.
Apatikus vagyok és ellenséges.
A világ és a benne élők iránti szeretetből...
de legfőképpen
magam miatt.
Mígnem...
KÉT TEST, EGY LÉLEK
Szívességet kérnék.
- Helló, Rebecca! - Ne csináld ezt!
- Hogy vagy? Mi van... - Most nem a farkadat nyálazom,
mielőtt feldugom, Silas.
Meg kéne írnod egy portrét.
Kösz, nem.
"A Mantle ikrek: a kis különleges vaginadoktorok."
- Szép cím. - Reklám lenne.
Nyitunk egy szülőotthont Alabamában. Jönnél-mennél velük egy kicsit,
és arról írnál, hogy mennyire kibaszottul igézőek.
- Nem. - Ez nem kérés, bassza meg.
Különben sem mondhatsz nemet.
Jó napot!
Jól van?
- Biztos? - Igen.
Ez egy csoda.
Hisz a csodákban, Beverly?
Indulj el az erdő felé!
Hallgasd a ropogást a lábad alatt!
Ágak, levelek, finom föld a lábujjaid között.
Most nézz fel!
Zöld, madarak és a kék ég,
rögtön a fákon túl.
Tedd a kezed oda, ahol a baba van!
Vegyél egy nagy levegőt!
Fújd ki!
Lépj a tisztáshoz, hallgasd a vízesést!
Ott van, nem messze.
Érezd, ahogy a nap melegíti a válladat,
a hátadat, a hasadat.
Átjár a fény.
Minden rendben?
Bepakoltam neked.
- Szuper, köszönöm. -Érezd nagyon jól magad!
Jól vagy?
Várod már?
Szeretlek, Elly.
Édes húgocskám.
- Hát ez... - Tökéletes!
...rettenetes!
Igen, mind a pokolra jutunk.
Függőnek tartja magát, Elliot?
- Nem. - Nem!
Nem lejövőben van?
- Nem így mondanám. -Úgy beszél, mint egy függő.
Jár elvonóra?
- Nem! - Nem.
- Van pártfogója? - Nincs.
- Nincs segítsége? - Itt van a húgom.
Ennyi? Ennyi segítséget kap?
Egy kívülálló soha nem fogja megérteni a kapcsolatunkat.
Nincs szükségünk másra.
- Soha nem is volt. - Csak elfajult a dolog.
A pia, a narkó.
Nem volt nagy élvezet.
Tényleg?
Hallucináltam, depressziós lettem.
Szenvedtem. Minden olyan gyorsan történik velünk.
- A központ... - A labor.
Minden megkaptunk, amit akartunk.
Szülők leszünk.
"Szülők" alatt...
Ikreim lesznek, Silas. Együtt neveljük fel őket.
- Egyes szülő, kettes szülő. - Oké.
- Két kisbabánk lesz, Silas. - Hallottam.
Mindig is erre vágytunk.
Nem nagyon megterhelő?
Őszintén szólva, nem.
Semmi bizonytalanság?
Rebecca Parker magángépével repülnek
a 2. központjuk ünnepélyes megnyitójára,
egy városba, ahol még nem jártak,
egy államba, ahol még nem jártak, úgy, hogy az első központ még 3 hónapos sincs?
Erre vágytak?
Igen.
Mindig is erre vágytak?
Igen.
Milyen volt az út?
A repülőgép Rebecca ajándéka. Hát nem gyönyörűséges?
Üdv Montgomeryben! Na, elég gyilkos már a hangulat?
Persze, fenjük a késeket.
- Hulla vagy, Beverly? - Dehogy, bírom.
Kész a szobátok. Ha szeretnétek pihenni, szóljatok.
Éjjel álmodtam valamit.
- Szuper. - Hogy lezuhant a gép.
Egy mező közepén lángolt, de mi nem tudtuk.
- Csak vártuk, hogy megjelenjetek. - Jó történet.
Remélem, visszafogod magad Mantle-ékkel.
Fényezned kell őket, rémlik?
- Hogyne, tudom. - Nem kell a New York-i viperanyelv.
Csak szépeket írj!
Akkor mindenkit bemutatok apának!
Várja, hogy megismerjen titeket. Ő is orvos.
Tényleg?
Ezt eddig nem mondtad.
Jaj, lányok! Dehogynem.
Apa, megjöttek az ikrek!
Beverly, Elliot, ő az édesapám, dr. Marion James!
-Üdv! - Jó napot!
Ők a húgaim, és a nagyi.
Jó napot!
Apa, ő Silas Jordan.
- Tudod, ki ő. - Nem igazán.
Dehogynem, apa.
Pulitzer-díja van, és most cikket ír nekünk
az ikrekről. Csupa szépet és jót mond majd róluk.
Az nem lesz nehéz.
Hát nem csodálatosak?
De, tényleg azok.
Hogy érzi magát, Florence?
Jól vagyok.
Köszönöm, doktornő. Alig várom!
Nehezen viseli már?
Nem panaszkodom. Szerencsés vagyok.
Már a vége fele járunk. Kibírok még egy éjszakát.
Megvizsgálja az anyukát, doktornő?
Nem szükséges.
Elolvastuk a kórlapját. Minden készen áll holnapra,
- ha Florence jól érzi magát. - Jól vagyok.
Úgy látom, kiváló orvosi ellátásban részesül.
- Az biztos. - Bizony.
Apa nagyon vigyáz rám.
Hát az... jó.
Úgy gondolom, hogy nincs szükség orvosi vizsgálatra.
Reggel ennek a nőnek a négyes ikreit segítik a világra.
Ő lesz a központ első betege. Csak kéne egy létszámolvasást tartani, nem?
Négyes ikrei lesznek, úgyhogy legalább egy baba
- egy másik mögött lesz elbújva. - A maga betege, doktornő.
- Igen, és én... - Soha nem szült még.
Izgul.
- Elhiszem, csak... - Doktornők, szeretném!
Oké.
Hol vizsgálhatnánk meg?
Nem hüvelyi vizsgálatra céloztam, doktornő.
Csak tapintsa meg.
Menjünk máshova, ahol nem zavarnak?
Ugyan, dehogy. Ők a családom.
Megvan!
Egy.
Kettő.
Három.
Négy.
Alabama.
- Járt már ott? - Nem én.
Mantle Parker Központ, Alabama. Miért?
Susan ott nőtt fel.
Hát, ez még kevés.
Alabamában a hatodik legmagasabb a gyermekágyi halál aránya az országban.
Ahogy terjeszkedünk, ilyen helyeken szeretnénk változásokat elérni.
Bevonulnak a fehér lovon,
hogy megmentsék a szegény feketéket Délen,
holott semmit nem tudnak róluk.
Nem ezt csináljuk.
Jogos. Gazdag fehér nők utódaival örvendeztetik meg a világot,
a szegény feketék pedig leshetnek.
Nem ezt csináljuk.
Oké.
Akkor mit csinálnak?
Igen.
Beverly, Elliot, van több ikerpár is a családjukban?
Nem, mi vagyunk az elsők.
Micsoda ajándék!
És a maguk családjában vannak ikrek?
Régóta. Nekem van egy ikertestvérem, Marionnak pedig volt egy.
- Volt. - A kisfiú a születése után meghalt.
Olyan aprócska volt, ez itt meg olyan kövér. Szerintem őt eszegetted bent.
Soha nem tudjuk meg.
A karomba vettem, és vitték is a krematóriumba.
Akkoriban így volt.
Nagyi, ez nem igazán vacsoratéma.
A szülés durva dolog, Florence James, és nem olyan az alkatod.
Úgy tudom, kivágják őket belőlem.
A szülés nem olyan durva, ha segítenek a Mantle ikrek.
Csakugyan?
Elliot, mesélj apának a most született babáról!
Huszonnégy hetes. Makkegészséges.
- Valóban? - Nemcsak hogy jól van, makkegészséges.
Nem viccelek. Senki sem hitte el, igaz, Silas?
Nem, tényleg hihetetlen.
Ez igazán ígéretes.
Ő a legfiatalabb baba a központban, aki életben van?
Igen.
Sikerülne még fiatalabb babával?
Igen.
Ezt lehetetlen megjósolni.
Attól függ, milyen környezetben fejlődik.
Nyilván.
Ez szorosan kapcsolódik az abortuszvitához, nem?
Minél fiatalabb a méhen kívüli életképes magzat,
annál erősebb az abortuszellenes mozgalom érvelése, nem?
Ha megmentenek egy 16-17-18 hetes babát,
a nő elveszíti a a biztonságos terhességmegszakításhoz való jogát.
Ez aztán nem vacsoratéma!
Ugyan, anya, izgalmas.
Szerintem is.
Egyáltalán életben lehet tartani egy ilyen korú babát, Elliot?
Egy 15 vagy 14 hetest?
Nem.
Az anyának hány vetélése is volt? Négy-öt?
- Igen. - Termékenységi kezelést is végzett, igaz?
Nem.
De igen.
Izgalmas tudomány.
Nem, máshol kezelték, aztán nem kapott orvosi ellátást.
Nagyon szokatlan eset.
A lány maguknál megkapta a kezelést.
Nagyon keveset tudunk még az élet korai szakaszairól.
Hát, ez így volt, igen.
Florence-nek több vetélése is volt. Nem baj, ugye?
Így igaz.
-És nem baj. - Nézzenek rá most!
Nagyon szerencsés vagyok.
Monochoriális négyes ikrek.
- Az mit jelent? - Négyen osztoznak a méhlepényen.
Az nem nagyon veszélyes?
- Az lehet. - Nem kéne neki...
Bocsánat, nem kéne kórházban lennie?
Nem beteg. A terhesség nem betegség.
Ez a kedvenc mondása, igaz, Beverly?
Hanyagold a viperanyelvet, Silas!
Csak négyszer hallottam már ezt Beverlytől.
Kurva jó szöveg. Jegyezd le a füzetedbe!
- Susan! - Bocs.
Mindig itt élt, Mr. James?
Évszázadok óta ez az otthonunk.
Nem lehetett könnyű egyedül felnevelnie a gyerekeit.
Azért nem volt egyedül.
Hogyne, elnézést.
Csak arra céloztam, hogy egy anya halála óriási törés.
Halála?
Bocsánat, azt hittem...
Nem halt meg, csak elment.
Olyan volt, mintha meghalt volna.
Én háziorvos voltam.
Rám lehetett számítani, segítettem, ahogy tudtam. Házhoz mentem.
A ház ura, a ház asszonya, a csemeték, a nevelőnők, a vendégek.
Amire épp szükség volt.
Akinek épp szüksége volt rám.
Idővel nőknek segítettem javarészt.
A női egészség lett a szakterületem. Nem tudom, miért.
Nem volt tudatos.
Talán mert mindig ott voltak körülöttem.
Senki nem tartotta fontosnak akkoriban.
Női egészség? A semmiből kellett elkezdeni.
Elsőként voltam ott.
A női test.
Teljesen feltérképezetlen terület, ismeretlen táj.
Új határok, új technikák, új tapasztalatok.
Csodálatos eljutni oda, ahol senki sem járt még.
Ott lenni az elején, a kezdésnél, a jövőt alakítani.
Rendelőket rendeztem be itt, a saját kis kórházamban.
Felépítettük, ami kellett, addig nem létező eszközöket hoztunk létre.
Addig még nem hallott testrészeknek, betegségeknek adtunk nevet.
Méhnyakdiszplázia, méhnyálkahártya-hiperplázia,
kismedencei szervek süllyedése, diszfunkcionális méhvérzés.
Szülés, termékenység, szülés, termékenység,
szülés, termékenység.
Bár közel sem volt annyi betegem
gyakorolni, mint maguknak.
Legtöbbször be kellett érnem velük.
Mi nem gyakorolunk a betegeinken.
Dehogynem!
A szakmájuk az elmélet gyakorlatba ültetése.
Nem gondolják, hogy minden egyes vágással és öltéssel jobbak lesznek?
Soha nem fordult elő, hogy egy betegnél hibáztak,
tanultak belőle, és a következőnél már a tanultakat alkalmazták?
Soha nem használták ki azt,
amikor rendelkezésre állt egy test, hogy javítsanak, gyakoroljanak,
hogy előbbre vigyék ezt a szakmát?
Én nem így látom ezt.
Elliot igen.
Talán nem így gondol rá, Beverly,
de az nem jelenti azt, hogy nem így van.
Én az elejére gondolok, amikor elkezdtük.
Az alapokra, amiken állunk. Az orvosokra, a betegekre, Beverly.
Vegyünk egy fiatal, 17 éves terhes nőt az 1840-es, 1850-es években.
Az angolkór súlyos esete állt fenn,
amit a nem megfelelő táplálkozás és a D-vitamin hiánya okozott.
A medencéje súlyosan deformálódott.
Napokig vajúdott, de egyszerűen nem tudta megszülni a gyerekét.
Későn hívtak hozzá orvost, és persze a baba meghalt, mire odaért.
Később újra elvitték az orvoshoz.
Repedések és sipolyok voltak a hüvelyében.
Rettenetes fájdalmai voltak.
Mindez akkoriban nem volt kirívó eset.
Sőt, ellenkezőleg. A fiatal nők sokat szenvedtek emiatt.
De nem tudták se gyógyítani, se kezelni.
Senki nem kereste a megoldást.
Hogy hogyan gyógyítsa.
Szóval a nő és az orvos összefogott.
Az orvos összesen 30 műtétet hajtott végre a nőn.
Érzéstelenítés nélkül.
Harminc műtétre volt szükség ahhoz, hogy rendbe jöjjön, és az orvos rendbe hozta.
Ehhez pedig nagy gyakorlatra és elszántságra volt szükség.
De sikerült az orvosnak. Együtt összehozták.
Ez a tudás orvosról orvosra szállt,
mindaddig, amíg el nem jutott hozzám.
Magukhoz.
Kegyetlenül hangzik. De ez már a múlt.
Ma már nincs ilyen.
Hát, soha nem vagyunk annyira távol a múltunktól.
Utána mit csinált, Elliot?
A korábban meddő, ám hirtelen termékennyé vált nővel?
Isten műve volt? Maga Isten?
Hogy teremtett életet ott, ahol nem fejlődhet?
Több mindent csináltam.
Például?
Mondja el, mi történt!
- Elfolyt a magzatvizem. - Két órával ezelőtt.
- Oké. Lélegezzen! - Elliot!
Nagyon korán indult be a szülés!
- Huszonnégy hetes. - Elliot...
Lélegezzen nagyokat, Lenka!
Segítenél?
Nem vagyok szülészorvos.
Mindjárt jövök. Egy pillanat!
Könyörgök, segíts!
Ez egy szülészeti központ!
- Keríts valakit! - Nem lehet.
- Szólj Beverlynek! - Nem lehet.
Nem baj.
Egy nagyon kockázatos beültetése volt, ami nem engedélyezett,
és fogalmam sincs, milyen következményekkel járna, ha kiderülne.
Több vetélése is volt, de nem tudjuk, miért,
ezért az implantáció előtt kicsit tovább hagytam fejlődni az embriót.
Mennyivel tovább?
Négy héttel.
Egy négyhetes embriót tettél bele?
Két órája elfolyt a magzatvize. Segíts!
- Kérlek! Segíts rajta! -Én...
Lélegezzen!
Jól van, nagy levegő!
Üdvözlöm, Tom vagyok. Nagyon jól csinálja. Mindjárt megszületik a baba.
Titok?
Lehet.
Kitalált valami nagyon rafináltat?
Lehet.
Istenem, Beverly! Hozok szalvétát.
-Én meg vizet. - Jól vagy?
Látta a szülést?
Elliot itt volt.
Furcsa.
- Itt volt. - Rendben lesz a kisfiú?
Ez hihetetlen. Nem értem.
Önállóan tud lélegezni. Nem sárgult be.
Nem értem.
Van lélegeztetőgép, endotracheális cső, kanül,
de egyikre sem volt szükség.
Fantasztikus.
És magánál minden rendben?
Kérdezhetek valamit, Beverly? Tartja a kapcsolatot Genevieve-vel?
Az ügyvédei szoktak jelentkezni.
Láthatással kapcsolatos kérdések, meg ilyesmi.
Elég simán megy. Semmi érzelem, vagy...
Nemsokára külföldre megy forgatni,
és utána nem akar látni.
Maga akarja látni?
Nagyon szerethette.
Úgy tűnik.
- Sajnálom, nem akartam. -Ő nem létezik.
Úgy kell tennem, mintha nem létezett volna.
Nagyon szomorú.
Nagyon, nagyon szomorú.
Ma szomorkodunk, és holnap is.
Beverly!
Édes húgocskám!
Jól vagyok.
Mi történt?
Nem tudom.
Csak rosszul lettem, Elliot.
Ez az egész hülyeség. Csak vicc.
Semmi komoly.
Beverly!
Szia!
Bukta!
Megtalált.
Olyan szomorú volt.
Mindig.
Nem kell magyarázkodnod, semmi közöm hozzá.
Sokat ivott.
Volt, hogy holtrészegen jött értünk a suliba.
Nagyon ciki volt.
Gyűlöltem.
Sírt, vagy üvöltözött velünk.
Azt mondta, hogy bárcsak meghalt volna, amikor szült minket.
Vagy már benne meghaltunk volna.
Azt hiszem, ezért mesélem, amit mesélek mindenkinek.
Angyalt csináltam belőle, ahogy akarta.
És csak szülte a gyerekeket, de fogalmam sincs, miért.
Régebben úgy gondoltam,
hogy talán azért, mert azt remélte, hogy majd jobb lesz...
de ez nem igaz, mert ő reménytelen eset.
Apa más.
Ő nagyon akart minket.
Csodálatos ember, nem?
Pihenned kell.
Olyan szép anyuka leszel.
Kisbabák.
Kibaszott élősködők.
Vannak gyerekei?
Ezt hivatásból nem illik megkérdeznie, nem?
Nőktől.
- Soha nem akart gyereket? - Lesznek gyerekeim.
Mi az?
- Beverlynek lesznek. - Nekünk lesznek.
Olvastam egy régebbi interjút Genevieve Cotard-ral,
és a vágyról beszélt.
Ezt a szót használta.
"Vágyott" gyerekre. Fizikai fájdalomként élte meg.
Maga nem így élte meg?
- Nem. - Nem ezt érezte?
- Nem. - Nincsenek anyai érzései?
Nincsenek.
- Leszarja a babákat? - Le.
- Ez valamilyen tudományos kihívás? - Igen.
Szóval, itt tart. Babák,
otthon, egy kibaszott kutya.
Mi változott?
Két lányom van és egy fiam.
Na és hogy ment?
A terhességgel járó felhajtást egész ügyesen kezeltem.
Akkor még mindannyiunkban ott van a remény.
Azt hittem, leszokott, Elliot.
Le.
Értem. És hogy bírja?
Maga iszik.
Iszom.
Már a harmadik italra gondol, miközben az elsőt issza.
Igen.
Próbálta már letenni az italt valakiért?
Nálam azért nem akkora a tét, Elliot.
De most mondta, hogy gyerekei vannak.
Minden hajóm elhajózott már.
De maga anyuka lesz.
Anyuci.
Egy gyönyörű út elején áll.
Járt valamilyen leszoktató programra?
Anonim alkeszek?
Persze.
- Nem vált be? - Kiválóan bevált.
Ha akarom, abba tudom hagyni.
Csak...
soha nem akarom.
Nincs baj.
Csak kurvára szeretem a piát.
Na szóval, mit hallucinált?
Egy Agnes nevű hajléktalan öreg nénit.
Azta!
Nagyon durva volt.
Biztos voltam benne, hogy lelöktem az erkélyemről.
Az kemény.
Bizony.
Gyakran hallucinál?
Nem.
Miért csinálja ezt?
- Ez a munkám. - Nem a kérdezgetésre gondolok.
Erre.
Erre a gagyi magazinra a mosolygós ikrekkel, erre a lélekölő szarra!
- Könyveket ír. -Írtam párat.
Jók is.
Maga Mr. Pulitzer! Író!
Egy professzor vagyok, aki dugta a tanítványait.
Már nem látják bennem a Pulitzert.
Ma már senkit sem szabad megdugni!
Merész kijelentés.
Se beteget, se diákot, senkit!
- Maga dug a betegeivel. - Tapintatlanság lenne nem dugni velük.
Genevieve-vel is dugott?
Vagy csak a húga?
Igen.
Mi folyik a laborjukban?
Hogy lett terhes az a nő?
Hogy lett ez a csodababa?
Miféle Frankensteineket gyártanak?
Jézusom, elnézést.
Egy fiatal nőt elvittek egy férfihoz.
A lány tizenhét éves volt.
Rabszolga volt.
Súlyos angolkórban szenvedett.
Terhes volt, és már három napja vajúdott.
A medencéje deformálódott, így nem tudta megszülni a gyereket.
A baba halva született.
Miután megszülte halott babáját, a fiatal nő, aki 17 éves volt, rabszolga,
és súlyos angolkórban szenvedett
hiányos táplálkozás és D-vitaminhiány miatt,
elviselhetetlen fájdalmakkal került a férfihoz, amiket a szülés alatt
kialakuló sipolyok és sérülések okoztak.
Ez gyakran előfordult akkoriban a rabszolganők körében.
A fiatal lányon, aki 17 éves volt és rabszolga,
súlyos angolkórban szenvedett, deformálódott a medencéje,
halott csecsemőt hozott a világra 17 éves korában és rabszolga volt,
több mint harminc műtétet hajtott végre ez a férfi
öt év alatt, minden alkalommal érzéstelenítés nélkül,
annak ellenére, hogy abban az időben már alkalmazták.
Annyit tudunk, hogy ez az Anarcha nevű lány, aki 17 éves volt és rabszolga,
és kénytelen volt megszülni halott babáját,
és akit 30-szor műtöttek meg érzéstelenítés nélkül,
akinek deformálódott a medencéje
súlyosan angolkóros volt, 17 éves és rabszolga,
csak egy fehér ember miatt tudjuk,
konkrétan amiatt a fehér ember miatt, aki kínozta a 17 éves lányt,
és kísérletezett vele, hogy a nőgyógyászat atyjává válhasson,
rengeteg kitüntetéssel, medállal,
vizsgálati pozitúrákkal és orvosi eszközökkel, amiket róla neveztek el.
Csak azt tudjuk, amit az a fehér ember leírt
a 17 éves lányról,
akit rabszolgaként tartott
és aki súlyosan angolkóros volt, deformálódott medencével,
és halva született a babája.
Nem tudjuk, ki volt ő valójában,
vagy mit érzett, amikor a karjaiban tartotta halott csecsemőjét,
ha egyáltalán a karjaiban tarthatta a csecsemőjét.
Nem tudjuk, mitől félt a legjobban.
Csak találgathatunk
a trauma alapján, hogy milyen kínokat kellett kiállnia, de nem ismerjük őt.
Nem tudjuk, hogyan mozgott, mit evett,
mit szeretett, mitől sírt, mit érzett a testében, ami az övé volt.
Nem ismerjük őt, és nincs is jogod megismerni.
Nem élheted át a fájdalmát,
sem a reményt, amibe kapaszkodott.
Nem a tulajdonod, nem a kirakatdíszed,
nem a kivetítésed vagy romantikus ábrándod,
vagy bármilyen formában a tiéd,
nem az.
Ide már nem követhetsz.
A másik oldalon is van öröm,
de nem a tiéd.
Beverly!
Semmi bajom, ez nem az enyém.
Nem az én vérem.
Viszlát!
Legalább annyit elmondana, hogy mi történt?
Mi ez az egész? Mit csinálnak azok az emberek?
Találtak egy öregasszonyt a ház melletti csatornában.
Gondolom, az utcát célozta meg, amikor ugrott, és ott landolt.
Ezer éve ott volt.
Baszki!
Kezdődik.
Elliot, nem baj, ugye?
Ahogy Florence-nek jobb.
Olyan boldog vagyok!
Hogy van, Florence?
Remekül, köszönöm.
Szívást kérek!
- Máris jöhet az első baba. - Istenem!
- Büszke vagyok rád! - Olyan hálás vagyok.
Mind a négy babát gyorsan kikapjuk, rendben, Florence?
Pontosan annyi perc alatt, ahányan vannak, jó?
Alig várom!
Jól van.
Na lássuk, Florence! Jön az első baba.
Megvan a feje.
Te jó ég!
Jöhet?
Így ni! Szép volt, Florence!
- Az első kislánya. - Istenem! Jól van?
Kiválóan van.
Figyeljünk a következőre!
Jöjjön a második!
Na lássuk! Szívást!
Itt a kettes számú baba.
Gratulálok, Florence!
Kérdezhetek még valamit?
- Igen. - Igen.
Miért verik át egymást folyamatosan?
Mikor kezdődhetett?
Jön a hármas számú baba!
Beverly soha nem szerette Genevieve-et.
Istenem!
Elliot laboratóriumi képzelgései pusztán csak azok.
Az emberek számítanak.
Négyes baba.
Az emberek számítanak.
A többi ember számít.
Nem csak Elliot kísérletei miatt számítanak.
Majdnem kint van, drágám.
Mindketten akarják a kibaszott babákat.
Mi folyik itt?
Genevieve nem létezik, maguk ketten meg...
- boldogan élnek, míg meg nem halnak... - Elliot!
Te jó...
...örökkön örökké...
Elliot, menj onnan!
... és örökkön örökké.
Hát, elbasztátok,
de legalább házon belül történt.
Mit mondtál?
Azt, hogy legalább házon belül történt, Marion.
Vagyis a te lányodról van szó,
de az én pénzem, nevem, és mivel a házad az én tulajdonom,
és minden, ami benne van, talán nem olyan kibaszottul nagy a baj.
Hol van a nővéred?
Kint.
- Száműztétek a nagy házból? - Még jó!
Szétkaszabolta a lányomat.
A nők szétkaszabolása pont a gátmetsző profilodba vág, Marion.
Felkerült a Twitterre, ami viszont baj.
Szedd le!
Igyekszem, tündérem, köszi.
Nem értem, miért akkora ügy ez.
- Susan! - Csak egy húgyhólyag.
Senki nem sirat meg egy húgyhólyagot.
Nem írnak majd szívszagaggató emlékiratokat egy hólyagról.
A kurva életbe, elég már a depiből!
Elliot húzzon el innen a béna kis bérelt autójával, és haladjunk!
- Susan! - Faszomba már, nagyi!
- Susan! - Ne "susanozd" őt, Marion!
Miért adtál neki lánynevet?
Hogy már a bölcsőben is egy kibaszott elmebeteget ringass?
Mindig tudtam, hogy jó, ha ketten vannak.
Csak kár.
Ő a kedvencem.
Nem tudom megmagyarázni.
Ez egy csoda.
Beverly!
Ne!
Befejezted?
Vezessek?
Szia! Jól vagy?
Nem bírom nélküled.
Nélküled nem akarok semmit sem csinálni.
Genevieve, elhagytam őt.
Elhagytam. Nem létezik számomra.
Ne írj többet, Silas!
Silas!
Nem kell már ez a cikk, Silas. Nincs miről írni.
- Hónapok óta nem írtam egy szót se. - Csak így tovább!
Kurvára nem hoz lázba semmi.
Helyes.
Nincs feltárandó igazság.
Semminek nincs jelentősége, Rebecca.
A nemírás olyan, mint egy projekt, egy rögeszme, amit táplálni kell.
A naplódból olvasol fel nekem? Gitározni is fogsz?
Elfelejtettem, hogy író vagyok. Nem tudtam, ki vagyok...
HOLTTESTET TALÁLTAK A TETŐN
Jobb, ha nem is tudod, baszki.
...amíg meg nem ismertem a Mantle ikreket.
A feliratot fordította: Heltai Olga
kreatív supervisor: Klári Paszternák