‫בפרקים הקודמים ב"תאומות המריבה"...‬
‫יהיה לנו תינוק.‬
‫- אני יודעת. - תינוק.‬
‫- אני יודעת. - תינוק!‬
‫ואליוט לא כאן כדי לדפוק את זה!‬
‫שטפת בתפילה את האשמה שלך על רציחת נשים זקנות.‬
‫בדיוק כמו שאמרת. זה לא קרה מעולם.‬
‫אף גופה לא צצה. פשוט טריפ רע.‬
‫מרכזי לידה בכל רחבי הארץ. עוד ועוד, אנחנו רצים מהר.‬
‫מה את חוקרת?‬
‫פאק.‬
‫הכול.‬
‫רוצה שפן ניסיונות?‬
‫אולי תקבעי פגישה?‬
‫לעיתים אנחנו פועלות בשיטת משלוחים,‬
‫והיא רצתה אותך, אז השגתי אותך.‬
‫ג'נביב.‬
‫לא.‬
‫בברלי.‬
‫לא כתבתי מילה כבר 17 חודשים.‬
‫אף לא מילה. זו לא הגזמה.‬
‫לא הנחתי עט על נייר כל הזמן הזה.‬
‫חולה מרוב חרדה, עמוק בתוך איזה בן דוד של דיכאון.‬
‫אדיש, מתריס.‬
‫הפסקתי לאהוב את העולם ואת כל מי שבתוכו,‬
‫יותר מכול,‬
‫אותי.‬
‫עד ש...‬
‫תאומות המריבה‬
‫אני צריכה טובה.‬
‫- שלום, רבקה. - אל תעשה את זה.‬
‫- מה שלומך? איך סוזן? - אני לא יורקת לך על הזין‬
‫לפני שאחדיר אותו, סיילס.‬
‫אני צריכה ממך כתבת פרופיל.‬
‫לא, תודה.‬
‫"התאומות מנטל. רופאות פות קטנות ומשונות."‬
‫- כותרת יפה. - כתבת תדמית.‬
‫אנחנו פותחים מרכז לידה באלבמה, ואני רוצה שתסתובב איתן,‬
‫תכתוב על כמה שהן מרתקות.‬
‫- לא. - זו לא בקשה.‬
‫חוץ מזה, אתה לא יכול להגיד לא.‬
‫שלום.‬
‫את בסדר?‬
‫- את בטוחה? - כן.‬
‫זה נס.‬
‫את מאמינה בניסים, בברלי?‬
‫צעדי לכיוון היער.‬
‫שמעי את צליל השבר שמתחת לרגלייך.‬
‫עלים, ענפים, אדמה רכה ועשירה בין אצבעות רגלייך.‬
‫עכשיו, הסתכלי מעלה.‬
‫ירוק, ציפורים ושמיים כחולים‬
‫ממש מעבר לעצים.‬
‫הניחי את ידייך על מקום התינוק.‬
‫קחי שאיפה עמוקה.‬
‫ועד הסוף החוצה.‬
‫צעדי לתוך קרחת היער. שמעי את צליל המפל.‬
‫הינה הוא, לפנים.‬
‫הרגישי את השמש על כתפייך,‬
‫על גבך, על הבטן שלך.‬
‫האור מגיע.‬
‫את בסדר?‬
‫את ארוזה.‬
‫- יופי. תודה. - תיהני.‬
‫את בסדר?‬
‫את מתרגשת?‬
‫אני אוהבת אותך, אלי.‬
‫אחות קטנה.‬
‫- זה... - מושלם.‬
‫...נורא.‬
‫כן. כולנו בדרך לגיהינום.‬
‫היית מתארת את עצמך כמכורה, אליוט?‬
‫- לא. - לא!‬
‫את לא בגמילה?‬
‫- לא הייתי משתמשת בשפה הזאת. - את מדברת כמו מכורה.‬
‫את לא בתוכנית כלשהי?‬
‫- לא. - לא.‬
‫- ספונסר? - לא.‬
‫- אין רשת תמיכה? - יש לי את אחותי.‬
‫ו... זהו זה? זו כל הרשת?‬
‫בלתי אפשרי להסביר את הקשר הזה למישהו שמחוצה לו, סיילס.‬
‫אנחנו לא צריכות אף אחד אחר.‬
‫כך היה תמיד. זה פשוט נהיה לא בריא.‬
‫השתייה, הסמים.‬
‫כן, זה לא היה כיף.‬
‫באמת?‬
‫הזיתי. הייתי בדיכאון.‬
‫סבלתי, והכול זז מהר בשבילנו.‬
‫- המרכז... - המעבדה.‬
‫יש לנו כל מה שאי פעם רצינו.‬
‫אנחנו הולכות להיות אימהות.‬
‫"אנחנו" הכוונה...‬
‫יש לי תאומים, סיילס. נגדל אותם ביחד.‬
‫- הורה אחת, הורה שתיים. - בסדר.‬
‫- שני תינוקות קטנים, סיילס. - שמעתי.‬
‫כל מה שאי פעם רצינו.‬
‫אתן לא מרגישות מוצפות?‬
‫האמת שלא.‬
‫חצויות?‬
‫המטוס הפרטי של רבקה פרקר לוקח אתכן‬
‫לטקס פתיחת מרכז לידה מספר שתיים,‬
‫בעיר שמעולם לא ביקרתן בה,‬
‫במדינה שמעולם לא ביקרתן בה, כשמרכז הדגל שלכן עוד לא קיים שלושה חודשים?‬
‫זה מה שרציתן?‬
‫כן.‬
‫זה מה שתמיד רציתן?‬
‫כן.‬
‫איך הייתה הטיסה שלכן?‬
‫זו הייתה מתנה מרבקה, המטוס. נכון שהוא יפהפה?‬
‫ברוכים הבאים למונטגומרי. אתם מוכנים כבר לרצוח זה את זה?‬
‫בטח. רק חניקה קלילה.‬
‫- את מותשת, בברלי? - לא, אני בסדר.‬
‫החדר שלך מוכן. אם תרצי ללכת לנוח, תגידי לי.‬
‫חלמתי אתמול בלילה...‬
‫- יופי. - שהמטוס פשוט התרסק.‬
‫הוא היה באמצע שדה, בער, ואף אחד מאיתנו לא ידע.‬
‫- אז פשוט חיכינו לכם שתגיעו. - סיפור נהדר.‬
‫אני מקווה שאתה נחמד למנטליות שלי, סיילס.‬
‫זו כתבת תדמית, זוכר?‬
‫- בטח. אני זוכר. - בלי מתקפות כמו בניו יורקר.‬
‫אנחנו רוצים רק מחמאות.‬
‫היכנסו ותכירו את אבא.‬
‫הוא מת לפגוש אתכן. גם הוא רופא.‬
‫באמת?‬
‫מעולם לא אמרת.‬
‫אוי בנות, אמרתי.‬
‫אבא, הינה התאומות.‬
‫בברלי, אליוט, זה אבא. ד"ר מריון ג'יימס.‬
‫- שלום. - היי.‬
‫ואלה האחיות שלי וזו סבתא.‬
‫מה שלומכן?‬
‫וזה סיילס ג'ורדן.‬
‫- שמעת עליו. - לא, בכלל לא.‬
‫אבא, כן שמעת.‬
‫הוא זכה בפוליצר. ועכשיו הוא כותב כתבה‬
‫בשבילנו על התאומות. הוא יגיד רק דברים טובים.‬
‫זה לא אמור להיות קשה.‬
‫נכון שהן נפלאות?‬
‫כן, הן נפלאות ממש.‬
‫איך את מרגישה, פלורנס?‬
‫אני בסדר.‬
‫תודה, דוקטור. אני מתרגשת.‬
‫את מרגישה אי נוחות גדולה?‬
‫אני לא רוצה להתלונן. אני בת מזל.‬
‫ואנחנו בסוף עכשיו, אני יכולה לסבול את זה עוד לילה אחד.‬
‫תרצי לבדוק את האימא, דוקטור?‬
‫אין צורך.‬
‫קראנו את הניירת. הכול מוכן למחר,‬
‫- כל עוד פלורנס מרגישה טוב. - אני מרגישה מצוין.‬
‫והיא קיבלה טיפול רפואי מצוין.‬
‫- נכון. - קיבלתי.‬
‫אבא דאג לי טוב כל כך.‬
‫זה... כן.‬
‫אני לא חושבת שבדיקה גופנית היא הכרחית.‬
‫את מיילדת את הרביעייה של האישה הזאת בבוקר.‬
‫המטופלת הראשונה במרכז. בוודאי תרצי לעשות ספירת ראשים?‬
‫יש לה רביעייה, אז לפחות תינוק אחד‬
‫- יהיה תחוב מאחורי אחר. - זו המטופלת שלך.‬
‫- כן, ואני... - היא לא הייתה בהיריון קודם.‬
‫היא לחוצה.‬
‫- אני בטוחה, אבל... - רופאות, אני אשמח.‬
‫בסדר.‬
‫יש מקום שנוכל ללכת אליו?‬
‫לא הצעתי שתעשי בדיקה וגינלית, דוקטור.‬
‫רק שתרגישי.‬
‫תרצי קצת פרטיות, פלורנס?‬
‫לא, בכלל לא. זאת המשפחה שלי.‬
‫נתחיל.‬
‫אחד.‬
‫שניים.‬
‫שלושה.‬
‫ארבעה.‬
‫אלבמה.‬
‫- היית בעבר? - לא.‬
‫מרכז מנטל פרקר, אלבמה. למה?‬
‫עיר הולדתה של סוזן.‬
‫זו לא סיבה טובה.‬
‫באלבמה יש את שיעור התמותה האימהית השישי הגבוה ביותר בארצות הברית.‬
‫ככל שאנו מתרחבות, אלה הם המקומות שבהם נרצה לעבוד.‬
‫אתן ממש האביר האנגלי על הסוס הלבן‬
‫שיציל את כל השחורים העניים בדרום‬
‫שאתן לא מבינות בו דבר.‬
‫זה לא מה שאנחנו עושות.‬
‫נכון. אתן תקבלו את הצאצאים של הנשים הלבנות העשירות,‬
‫בעוד שהשחורים העניים יסתכלו.‬
‫זה לא מה שאנחנו עושות.‬
‫בסדר.‬
‫אז מה אתן עושות?‬
‫כן.‬
‫בברלי, אליוט, יש לכן הרבה תאומים במשפחה?‬
‫לא. לא עד שאנחנו נולדנו.‬
‫מתנה.‬
‫ואצלכם במשפחה יש הרבה תאומים?‬
‫מימים עברו. אני תאומה ומריון היה תאום.‬
‫- נכון. - מת מייד אחרי שנולד.‬
‫הוא היה קטן כל כך, והוא היה שמן כל כך. נראה לי שאכלת אותו שם בפנים.‬
‫לעולם לא נדע.‬
‫החזקתי אותו בכפות ידי, ואז חטפו אותו משם למשרפה.‬
‫ככה זה היה פעם.‬
‫סבתא, זו לא שיחה לארוחת ערב.‬
‫לידה היא אלימה, פלורנס ג'יימס, ואת לא בנויה לזה.‬
‫אני חושבת שהן פשוט יחתכו אותי ויוציאו אותם.‬
‫לידה היא לא אלימה כשיש לך את התאומות מנטל.‬
‫באמת?‬
‫אליוט, ספרי לאבא על התינוק שבדיוק יילדת.‬
‫בן 24 שבועות. משגשג.‬
‫- באמת? - לא רק בריא. משגשג.‬
‫באמת. בכנות, אף אחד לא האמין, נכון, סיילס?‬
‫לא, זה היה יוצא מן הכלל.‬
‫זה מרשים מאוד.‬
‫זה הכי מוקדם שיילדת בהצלחה תינוק במרכז?‬
‫כן.‬
‫לדעתך תוכלי ליילד בשבוע מוקדם יותר?‬
‫כן.‬
‫בלתי אפשרי לומר.‬
‫זה תלוי בסביבה שבה הם גדלים.‬
‫כמובן.‬
‫זה הולך יד ביד עם הדיון על הפלות, נכון?‬
‫ככל שהחיים מחוץ לרחם הם בני-קיימא מוקדם יותר,‬
‫כך הטענה של התנועה נגד הפלות חזקה יותר. לא?‬
‫תצילי תינוק בגיל 16, 17, 18 שבועות,‬
‫ופתאום אישה מאבדת את הזכות לסיים בבטחה את הריונה.‬
‫זו לא שיחה שמתאימה לארוחת ערב.‬
‫לא, אימא. זה מרתק.‬
‫גם בעיניי.‬
‫האם זה בכלל אפשרי, אליוט, להציל תינוק צעיר כל כך?‬
‫חמישה עשר שבועות, ארבע עשר שבועות?‬
‫לא.‬
‫כמה הפלות עברה האם במקרה הזה? ארבע, חמש?‬
‫- כן. - ביצעת גם את טיפולי הפוריות?‬
‫לא.‬
‫את ביצעת.‬
‫זה מדע מרתק.‬
‫לא, היא עשתה את הטיפול במקום אחר, ולאחר מכן, לא הייתה לה תמיכה רפואית.‬
‫זה היה יוצא דופן במיוחד.‬
‫היא עברה את הטיפול אצלך.‬
‫אנחנו מוגבלים כל כך במובן של הידע שלנו על החיים בשלבים המוקדמים.‬
‫היינו מוגבלים, כן.‬
‫לפלורנס היו כמה הפלות. לא אכפת לך?‬
‫נכון.‬
‫- ולא. - ועכשיו, תראו אותה.‬
‫כן, אני בת מזל.‬
‫רביעייה מונוכוריונית.‬
‫- כלומר? - כל הארבעה חולקים שליה אחת.‬
‫לא מדובר בסיכון גבוה במיוחד?‬
‫- יכול להיות. - לא כדאי שהיא...‬
‫סליחה, שתהיי בבית חולים?‬
‫אבל היא לא חולה, סיילס. היריון הוא לא מחלה.‬
‫את מתה על השורה הזאת, נכון?‬
‫אמרתי בלי מתקפות, סיילס.‬
‫לא, פשוט שמעתי את בברלי משתמשת בה בארבעה מקרים שונים.‬
‫זו שורה בת זונה. שרבט אותה במחברת שלך.‬
‫- סוזן! - סליחה.‬
‫גרת כאן מאז ומתמיד, מר ג'יימס?‬
‫אנחנו כאן כבר מאות שנים, בברלי.‬
‫בטח היה קשה מאוד לגדל את הילדים שלך בעצמך.‬
‫הוא לא היה לגמרי לבד.‬
‫לא, מצטערת. כמובן,‬
‫רק התכוונתי שמותה של האם הוא אירוע טראומתי מאוד.‬
‫מותה של האם?‬
‫אני מצטערת. חשבתי...‬
‫היא לא מתה. היא פשוט עזבה.‬
‫זה היה כמו מוות, בברלי.‬
‫הייתי רק רופא משפחה.‬
‫מה שהיה נחוץ, איך שיכולתי לעזור. ביקורי בית.‬
‫בעל הבית, בעלת הבית, הקטנים, המטפלות, האורחים.‬
‫מה שנדרש.‬
‫מי שהיה זקוק לי.‬
‫נודעתי כמי שעוזר לנשים.‬
‫בריאות האישה הפכה להיות המומחיות שלי. אני לא יודע למה.‬
‫זה בחר בי.‬
‫אולי בגלל החברה שהייתה סביבי.‬
‫נראה היה שזה לא חשוב מספיק לאף אחד.‬
‫בריאות האישה? זה היה כמו להתחיל מאפס.‬
‫להיות הראשון שם.‬
‫גוף האישה.‬
‫שטח לא נודע לחלוטין. ארץ שטרם התגלתה.‬
‫גבולות חדשים, קצוות חדשים, תחומים חדשים.‬
‫נפלא ללכת למקום שאליו אף אדם לא הלך קודם לכן.‬
‫להיות שם בהתחלה. עמוד ראשון. לעצב את העתיד.‬
‫הקמתי כאן חדרי ייעוץ, בבית החולים הקטן שלי.‬
‫בנינו מה שהיה נחוץ. יצרנו כלים שלא היו קיימים עדיין.‬
‫נתנו שמות לאיברים, מכאובים, מחלות שאיש לא גילה.‬
‫דיספלזיה של צוואר הרחם, היפרפלזיה של רירית הרחם,‬
‫צניחת רצפת האגן, דימום בלתי סדיר מהרחם.‬
‫לידה, פוריות, לידה, פוריות,‬
‫לידה, פוריות.‬
‫על אף שלא התקרבתי‬
‫למספר המטופלות שהיו לכן להתאמן עליהן.‬
‫לעתים קרובות הייתי צריך להסתפק ב...‬
‫אנחנו לא מתאמנות על המטופלות שלנו, מר ג'יימס.‬
‫בוודאי שכן.‬
‫המקצוע שלכן הוא פועל.‬
‫את לא חושבת שאת משתפרת עם כל חתך ותפר?‬
‫מעולם לא עשית טעות עם מטופלת,‬
‫למדת ממנה ויישמת את מה שלמדת על המטופלת הבאה?‬
‫מעולם לא ניצלת הזדמנות,‬
‫גוף המציג את עצמו, רגע כדי להשתפר, להתאמן,‬
‫כדי לקדם את המקצוע?‬
‫אני לא רואה את זה ככה.‬
‫אליוט כן.‬
‫אולי את לא חושבת על זה ככה, בברלי.‬
‫אבל זה לא אומר שזה לא כך.‬
‫אני חושב על ההתחלה. איך התחלנו.‬
‫הכתפיים שעליהן אנו עומדים. הרופאים, המטופלים, בברלי.‬
‫אישה צעירה, בשנות ה-40 או ה-50 של המאה ה-19, בת 17, בהיריון.‬
‫היה לה סוג חמור של רככת,‬
‫שנגרם מתת תזונה, חוסר בוויטמין די.‬
‫האגן שלה היה מעוות קשות.‬
‫היא כרעה ללדת במשך כמה ימים, אבל היא לא יכלה ללדת בשום אופן.‬
‫הרופא נקרא מאוחר מדיי, והתינוק מת עד שהגיע.‬
‫היא הוחזרה לרופא.‬
‫דמעות, פיסטולות בנרתיק.‬
‫היא סבלה מכאב עצום.‬
‫כל זה, כמובן, לא היה יוצא דופן באותה תקופה.‬
‫למעשה, ההפך. נשים צעירות סבלו מזה כל הזמן.‬
‫אבל לא הייתה תרופה, לא היה טיפול.‬
‫אף אחד לא חיפש איך לפתור את זה.‬
‫איך לשפר את המצב הזה.‬
‫אז היא והרופא עבדו יחד.‬
‫הרופא והאישה הצעירה ביצעו 30 ניתוחים נפרדים.‬
‫ללא חומר הרדמה.‬
‫שלושים ניתוחים נפרדים כדי לתקן את זה, והרופא אכן תיקן את זה.‬
‫וזה דרש כמות נכבדה של תרגול, של מאמץ.‬
‫אבל הוא עשה את זה. הם עשו את זה.‬
‫ואותה מלאכה הועברה מרופא לרופא,‬
‫לרופא לרופא, עד שהגיעה לידיי.‬
‫לידיים שלכן.‬
‫זה ברברי. זו היסטוריה.‬
‫מה שאתה מתאר לא קורה יותר.‬
‫לא. אנחנו אף פעם לא מאוד רחוקים מההיסטוריה שלנו.‬
‫ואז מה עשית, אליוט?‬
‫עם האישה הפעם עקרה, לפתע פוריה שלך?‬
‫זה היה אלוהים? האם את אלוהים?‬
‫איך יצרת חיים במקום שבו הם סירבו להתפתח?‬
‫שילבתי בין כמה דברים.‬
‫כמו למשל?‬
‫את יכולה לספר לי מה קרה?‬
‫- ירדו לי המים. - לפני שעתיים בערך.‬
‫- בסדר. לנשום. - אליוט.‬
‫לידה מוקדמת מאוד.‬
‫- עשרים וארבעה שבועות. - אליוט...‬
‫תנשמי איתי, לנקה.‬
‫תוכל לעזור לי בבקשה?‬
‫אני לא רופא מיילד, אליוט.‬
‫אני כבר חוזרת. שנייה אחת.‬
‫בבקשה, תעזור לי?‬
‫אנחנו במרכז לידה מזוין.‬
‫- תמצאי מישהו אחר. - אי אפשר.‬
‫- תתקשרי לבברלי. - אי אפשר.‬
‫זה בסדר.‬
‫היא עברה הליך השתלה בסיכון גבוה שלא היה חוקי מבחינה טכנית,‬
‫ואין לי מושג מה יכולות להיות ההשלכות של זה.‬
‫היו לה הפלות. לא הצלחנו למצוא את הסיבות,‬
‫אז גידלתי את העובר שלה קצת יותר זמן לפני ההשתלה.‬
‫כמה זמן?‬
‫ארבעה שבועות.‬
‫שמת בתוכה עובר בן ארבעה שבועות?‬
‫ירדו לה המים לפני שעתיים. בבקשה תעזור לי.‬
‫- בבקשה. בבקשה תעזור לה. - אני...‬
‫לנשום.‬
‫כן, בסדר, תנשמי.‬
‫היי, אני טום. בסדר. כן. את מתקדמת נהדר. אנחנו עומדים לפגוש את התינוק שלך.‬
‫זה סוד?‬
‫אולי.‬
‫עשית משהו חכם מאוד?‬
‫אולי.‬
‫אלוהים, בברלי. אני אביא מפית.‬
‫- אני אביא מים. - את בסדר?‬
‫ראית את הלידה?‬
‫אליוט הייתה כאן.‬
‫זה יוצא דופן.‬
‫- היא הייתה כאן. - הוא יהיה בסדר?‬
‫אני לא מאמינה. אני לא מבינה.‬
‫אבל הוא יכול לנשום בכוחות עצמו. אין סימנים לצהבת.‬
‫אין בזה שום היגיון.‬
‫היינו מוכנים עם סיפאפ, צינורות, מנשמים, קנולות,‬
‫אבל האמת, הוא לא היה צריך שום דבר מזה.‬
‫מדהים.‬
‫איך את מרגישה לגבי שלך?‬
‫אני יכול לשאול אותך משהו, בברלי? את בקשר עם ג'נביב?‬
‫אני שומעת מעורכי הדין שלה.‬
‫שאלות על ביקורים ודברים מעשיים בעיקר.‬
‫זה ענייני מספיק. זה לא טראומתי או...‬
‫היא נוסעת לחו"ל בקרוב כדי לצלם סרט,‬
‫והיא לא רוצה לראות אותי.‬
‫את רוצה לראות אותה?‬
‫בטח אהבת אותה מאוד.‬
‫זה נראה ככה.‬
‫- אני מצטער. לא התכוונתי. - היא לא קיימת.‬
‫אני חייבת להעמיד פנים שהיא מעולם לא הייתה קיימת.‬
‫עצוב מאוד.‬
‫עצוב מאוד, מאוד.‬
‫עצוב היום. עצוב מחר.‬
‫בברלי?‬
‫אחות קטנה?‬
‫אני בסדר.‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫פשוט הרגשתי לא טוב, אליוט.‬
‫הכול היה קצת טיפשי. רק בדיחה.‬
‫זה לא אמיתי, בברלי.‬
‫בברלי.‬
‫היי.‬
‫אויש.‬
‫מצאת אותי.‬
‫היא הייתה עצובה כל כך.‬
‫כל הזמן.‬
‫את לא צריכה להסביר את זה. זה לא ענייני.‬
‫היא שתתה הרבה.‬
‫היא הייתה מגיעה לבית הספר לפעמים, והיא הייתה ממש לא מחוברת‬
‫וזה היה מביך כל כך.‬
‫שנאתי אותה.‬
‫או שהיא בכתה או שהיא צעקה עלינו.‬
‫היא נהגה לומר שחבל שהיא לא מתה בלידה שלנו.‬
‫או שאנחנו מתנו בתוכה.‬
‫אני חושבת שבגלל זה אני מספרת לאנשים שזה מה שקרה.‬
‫הפכתי אותה למלאך, בדיוק כמו שהיא רצתה.‬
‫והיא המשיכה ללדת אותנו. אני לא יודעת למה.‬
‫פעם חשבתי שהסיבה הייתה‬
‫שבכל פעם, היא קיוותה שזה ישתפר,‬
‫אבל זה לא ממש נכון, כי מעולם לא הייתה לה תקווה.‬
‫זה היה אבא.‬
‫הוא רצה את כולנו כל כך.‬
‫הוא נפלא, נכון?‬
‫כדאי שתנוחי קצת.‬
‫את תהיי אימא כזאת מהממת.‬
‫תינוקות.‬
‫טפילים מזוינים.‬
‫יש לך ילדים?‬
‫לא הכשירו אותך לא לשאול את זה?‬
‫נשים, בטח.‬
‫- מעולם לא רצית ילדים? - יהיו לי, סיילס.‬
‫מה?‬
‫- לבברלי יהיו ילדים. - לנו.‬
‫קראתי ריאיון עם ג'נביב קוטארד‬
‫מלפני כמה זמן, והיא דיברה על כמיהה.‬
‫היא השתמשה במילה הזו.‬
‫"כמיהה" להם. כאב פיזי.‬
‫זו לא החוויה שלך?‬
‫- לא. - לא כך הרגשת?‬
‫- לא. - את לא מרגישה אימהית?‬
‫לא.‬
‫- תינוקות לא מעניינים אותך? - לא.‬
‫- את במשחק הזה בשביל המדע? - כן.‬
‫ותראי אותך. תינוקות.‬
‫בית. כלב מזוין.‬
‫מה השתנה?‬
‫יש לי שתי בנות ובן.‬
‫איך זה היה?‬
‫הייתי טוב ממש בענייני ההיריון.‬
‫כשלכולנו עוד היה פוטנציאל.‬
‫חשבתי שאת לא עושה את זה יותר, אליוט.‬
‫אני לא.‬
‫בטח. איך זה עובד לך?‬
‫אתה שתיין.‬
‫אני שתיין.‬
‫אתה חושב על המשקה השלישי שלך בזמן שאתה לוגם מהראשון.‬
‫נכון.‬
‫ניסית פעם להפסיק בשביל מישהו?‬
‫הסיכון קצת נמוך יותר בשבילי, אליוט.‬
‫אבל יש לך ילדים, הרגע אמרת.‬
‫מאוחר מדי בשבילי.‬
‫אבל את? את עומדת להיות אימא.‬
‫אימא'לה.‬
‫את בתחילתו של מסע יפהפה.‬
‫ניסית פעם תוכנית כלשהי?‬
‫כמו איי-איי?‬
‫בטח.‬
‫- לא עבד? - זה עובד מצוין.‬
‫אני יכול להפסיק מתי שאני רוצה.‬
‫אני פשוט...‬
‫אף פעם לא רוצה.‬
‫אין שום טראומה.‬
‫אני פשוט ממש אוהב לשתות.‬
‫אז מה הזית?‬
‫הומלסית זקנה בשם אגנס.‬
‫ואו.‬
‫זה היה עוצמתי ביותר.‬
‫הייתי משוכנעת לגמרי שדחפתי אותה מהמרפסת שלי.‬
‫זה רציני.‬
‫כן, אדוני.‬
‫יש לך הזיות בדרך כלל?‬
‫לא.‬
‫למה אתה עושה את זה?‬
‫- זו העבודה שלי. - לא, לא שואל אותי שאלות.‬
‫את זה.‬
‫המגזין המחורבן הזה, תאומות חייכניות, חרא שמכה בנשמה.‬
‫- אתה כותב ספרים. - כתבתי כמה ספרים.‬
‫הם היו טובים.‬
‫אתה מר פוליצר. אתה סופר!‬
‫אני פרופסור שזיין את התלמידות שלו.‬
‫אף אחד לא רואה פוליצר יותר.‬
‫אי אפשר לזיין אף אחד יותר!‬
‫זו אמירה נועזת.‬
‫מטופלים, סטודנטים, הכול אסור.‬
‫- את מזיינת את המטופלות שלך. - יהיה לא מנומס לא לעשות זאת.‬
‫זיינת את ג'נביב קוטארד?‬
‫או שזו הייתה רק אחותך?‬
‫כן.‬
‫מה קורה במעבדה שלך?‬
‫איך הכנסת את האישה הזאת להיריון?‬
‫איך זה שהתינוק הזה כזה נס?‬
‫איזה מין פרנקנשטיין את זוממת ליצור?‬
‫אלוהים, אני כל כך מצטערת.‬
‫אישה צעירה הובאה לגבר.‬
‫היא הייתה בת 17.‬
‫היא שועבדה.‬
‫היה לה סוג חמור של רככת.‬
‫היא הייתה בהיריון וכרעה ללדת במשך שלושה ימים.‬
‫האגן שלה היה מעוות, מה שהפך את לידת התינוק לבלתי אפשרית.‬
‫התינוק נולד מת.‬
‫לאחר לידת תינוקה המת, הצעירה, שהייתה בת 17 ומשועבדת‬
‫וסבלה מצורה חמורה של רככת‬
‫בשל תת תזונה ומחסור בוויטמין די,‬
‫נלקחה לאיש בכאבים מייסרים עקב פיסטולות,‬
‫שהופיעו עקב הטראומה שהיא עברה במהלך הלידה.‬
‫מצבה היה נפוץ בקרב נשים משועבדות באותה עת.‬
‫הנערה הצעירה, שהייתה בת 17 והייתה משועבדת וסבלה‬
‫מסוג חמור של רככת ושהיה לה אגן מעוות‬
‫ושילדה תינוק מת כשהייתה בת 17 ומשועבדת,‬
‫נותחה מעל 30 פעמים על ידי האיש הזה,‬
‫במהלך חמש שנים, בכל פעם ללא הרדמה,‬
‫למרות העובדה שהרדמה נכנסה לשימוש זמן מה קודם לכן.‬
‫כל מה שאנחנו יודעים על אותה בחורה בשם אנארקה, שהייתה בת 17 ומשועבדת‬
‫ושנאלצה ללדת את תינוקה שנולד מת‬
‫ושנותחה 30 פעמים ללא הרדמה‬
‫ושהיה לה אגן מעוות‬
‫וסבל מסוג חמור של רככת והייתה בת 17 ומשועבדת.‬
‫אנחנו יודעים רק בגלל מה שאדם לבן,‬
‫ספציפית האדם הלבן שעינה את הילדה בת ה-17‬
‫ועשה עליה ניסויים על מנת להיקרא אבי הגינקולוגיה,‬
‫ושזכה להוקרה בצורת פסלים ומדליות‬
‫ותנוחות בדיקה וכלים רפואיים על שמו.‬
‫מה שהאיש הלבן הזה כתב הוא המידע היחיד‬
‫שיש לנו על אותה ילדה בת 17,‬
‫שהייתה משועבדת וסבלה‬
‫מסוג חמור של רככת ושהיה לה אגן מעוות‬
‫ושילדה תינוק שנולד מת.‬
‫אנחנו לא יודעים מי היא הייתה באמת‬
‫או מה היא הרגישה כשהחזיקה את תינוקה שנולד מת,‬
‫אם היא אכן זכתה להחזיק את תינוקה שנולד מת אי פעם.‬
‫אנחנו לא יודעים ממה היא הכי פחדה.‬
‫אנחנו יכולים לנחש‬
‫בהתבסס על הטראומה שהיא נאלצה לעבור, אבל אנחנו לא מכירים אותה.‬
‫אנחנו לא יודעים איך היא זזה או מה היא אכלה,‬
‫מה היא אהבה, מה גרם לה לבכות, מה היא הרגישה בגופה שהיה שייך לה.‬
‫אנחנו לא מכירים אותה והיא לא שלכם להכיר.‬
‫אתם לא יכולים לקבל את הטראומה שלה‬
‫או את התקווה המדומיינת שלה.‬
‫היא לא המכשיר שלכם או עלה התאנה שלכם‬
‫או ההשלכה שלכם או הרומנטיזציה שלכם‬
‫או שלכם בכלל בכל צורה שהיא,‬
‫למעשה.‬
‫את לא זוכה לעקוב.‬
‫יש שמחה כאן בצד השני,‬
‫אבל היא לא שלך.‬
‫בברלי!‬
‫בברלי?‬
‫אני בסדר. זה לא שלי.‬
‫זה לא הדם שלי.‬
‫להתראות.‬
‫את יכולה לפחות לספר לנו מה קרה?‬
‫מה קורה שם? מה האנשים האלה עושים?‬
‫איזו אישה זקנה. נמצאה במרזב שעל הגג האחורי של הבניין הזה.‬
‫אני מניח שהיא קפצה לכיוון הרחוב ופגעה בו בדרך.‬
‫היא שם כבר המון זמן.‬
‫פאק.‬
‫זה מתחיל.‬
‫אליוט, לא אכפת לך, נכון?‬
‫מה שפלורנס רוצה.‬
‫אני שמחה כל כך.‬
‫מה שלומך, פלורנס?‬
‫נפלא. תודה.‬
‫שאיבה, בבקשה.‬
‫- אנחנו מוכנים לפגוש את התינוק הראשון. - אלוהים.‬
‫- אני גאה בך כל כך. - אני אסירת תודה.‬
‫אנחנו רוצים להוציא את כל ארבעת התינוקות מהר, בסדר, פלורנס?‬
‫מאפס לארבעה באותו מספר דקות, בסדר?‬
‫אני מתרגשת כל כך.‬
‫טוב.‬
‫מתחילים, פלורנס. תינוק מספר אחת.‬
‫הראש אצלי.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫מוכנה?‬
‫בבקשה. כל הכבוד, פלורנס.‬
‫- הבת הראשונה שלך. - אלוהים, היא בסדר?‬
‫היא בסדר גמור. כן.‬
‫בואו נתמקד בבא בתור.‬
‫מספר שתיים.‬
‫הינה. שאיבה, בבקשה.‬
‫תינוקת מספר שתיים, הינה היא.‬
‫מזל טוב, פלורנס.‬
‫אני יכול לשאול עוד שאלה אחת?‬
‫- כן. - כן.‬
‫למה אתן כל הזמן משקרות זו לזו?‬
‫מתי זה התחיל, לדעתכן?‬
‫תינוק מספר שלוש, הנה.‬
‫בברלי אף פעם לא אהבה את ג'נביב.‬
‫אלוהים!‬
‫פנטזיות המעבדה של אליוט הן רק פנטזיות.‬
‫לאנשים יש חשיבות.‬
‫תינוק מספר ארבע.‬
‫לאנשים יש חשיבות.‬
‫לאנשים אחרים יש חשיבות.‬
‫הם לא רק חומר לניסויים של אליוט.‬
‫כמעט סיימנו, מותק.‬
‫שתיכן רוצות את התינוקות המזוינים האלה.‬
‫מה קורה?‬
‫ג'נביב לא קיימת, ושתיכן...‬
‫- תחיו באושר ועושר... - אליוט!‬
‫אלוהי...‬
‫...לנצח נצחים...‬
‫אליוט, תתרחקי ממנה!‬
‫...ולנצח ונצחים.‬
‫זו פשלה,‬
‫אבל לפחות זה נשאר בין כותלי הבית, כביכול.‬
‫מה אמרת?‬
‫אמרתי שלפחות זה בין כותלי הבית, מריון.‬
‫כלומר, היא הבת שלך,‬
‫אבל הכסף והשם הם שלי, ובהתחשב בכך שהבית שלך שייך לי‬
‫וגם כל מה שבתוכו, זה יפחית מגודל הבעיה.‬
‫איפה אחותך?‬
‫בחוץ.‬
‫- היא מגורשת מ"הבית הגדול"? - כן, היא מגורשת.‬
‫היא הטילה מום בבת שלי.‬
‫הטלת מום בנשים נשמע ממש תפור על תעלת הלידה המעוותת שלך, מריון.‬
‫זה בטוויטר, שזו בעיה.‬
‫אז תורידי את זה.‬
‫אני מנסה, מותק, אבל תודה.‬
‫אני לא מבינה מה העניין.‬
‫- סוזן! - זו שלפוחית.‬
‫אף אחד לא יהיה עצוב בגלל שלפוחית.‬
‫אף אחד לא יכתוב ביוגרפיית אומללות על שלפוחית.‬
‫כולם יכולים להפסיק להיות מדוכאים כל כך?‬
‫בואו נוציא את אליוט מכאן במכונית השכורה העצובה שלה, ונמשיך.‬
‫- סוזן! - לכי תזדייני, סבתא!‬
‫- סוזן! - אל תגיד לה "סוזן", מריון.‬
‫למה נתת לו שם של ילדה?‬
‫קיווית לפסיכופת טהור כבר מהעריסה?‬
‫תמיד ידעתי שטוב שיש שתיים מכן.‬
‫פשוט חבל.‬
‫היא האהובה עליי.‬
‫בלתי ניתן להסבר.‬
‫זה נס.‬
‫בברלי!‬
‫לא!‬
‫סיימת?‬
‫רוצה שאני אנהג?‬
‫היי. את בסדר?‬
‫אני לא יכולה לעשות את זה בלעדייך.‬
‫אני לא רוצה לעשות שום דבר בלעדייך.‬
‫ג'נביב, עזבתי אותה.‬
‫עזבתי אותה. היא לא קיימת.‬
‫תפסיק לכתוב, סיילס.‬
‫סיילס!‬
‫אף אחד לא רוצה את הכתבה יותר, סיילס. אין כאן סיפור.‬
‫- לא כתבתי כבר חודשים. - תמשיך ככה.‬
‫לא היה שום דבר שהזיז לי.‬
‫יופי.‬
‫שום אמת לחפור החוצה.‬
‫לשום דבר לא הייתה משמעות, רבקה.‬
‫לא לכתוב היה כמו פרויקט, אובססיה לטפל בה, לטפח.‬
‫אתה מקריא לי את היומן שלך? אתה הולך להוציא את הגיטרה שלך?‬
‫שכחתי שאני סופר. איבדתי את מי שהייתי...‬
‫גופה נמצאה על גג‬
‫תישאר אבוד.‬
‫...עד שפגשתי את התאומות מנטל.‬
‫תרגום כתוביות: מאיה קציר‬
‫בקרת כתוביות עמי מנדלמן ‬