Anteriorment a Inseparables...
Jo te la puc aconseguir.
Vols?
- Només has estat tu, oi? - Només he estat jo.
Un altre puto avortament. Ho sento.
Tindràs un fill. Ho solucionaré.
La meva germana ha mort. Era la meva bessona.
No ho pots tenir tot de la vida de ta germana, entens?
Ja no vull tenir un fill. No d'aquesta manera.
- On és la teva germana? - Aquí, no.
És com una divisió múltiple constant, com si no hi fossis.
Calla!
Agnes, on collons ets?
Perdona'm per marxar.
Tens por?
I tu?
No.
- Segurament és una ximpleria. - Ja ho sé.
Realment estic molt, molt contenta.
DILLUNS
- Déu-n'hi-do! -És això?
Sembla una nau espacial.
Carai!
Mare meva.
És fantàstic.
- Sí. - O sigui, meravellós.
- Sí. - Impressionant.
I hi diu "Mantle" per tot arreu.
Sí.
Per les parets, a totes les coses i per...
Sí, es diu així pel nostre cognom.
Veuràs que primer anava el nostre cognom.
Mantle-Parker.
I qui carai és aquest Parker, què hi té a veure?
- El nostre patrocinador, t'ho vaig dir. - Que bé.
Molt bé, noies. Mare meva.
I bona feina tu també, reina.
Estàs bé, cuca?
No.
Ja. Bé... És una sala magnífica.
Com en diríeu, d'una sala així, noies?
L'hivernacle, potser?
És un atri, pare.
Digue'ls que marxin.
Un atri.
Ello?
Mare meva, què li passa?
Tranquil·la. Treballa massa, crec.
Totes dues aneu de bòlit.
És que no sembla gens un hospital.
- Perquè no ho és. -És clar, ja. D'acord.
Les dones embarassades no estan malaltes.
Ja, és una idea interessant.
No és una idea. És un fet.
Doncs crec que és molt interessant.
Ho entenc.
- Voleu acabar de visitar-ho tot? - No, tranquil·la.
No voleu veure els nadons?
- Quins nadons? - Els que neixen aquí.
I què passa quan marxen? Les mares.
Se'n van a casa amb els seus fills.
Ja, suposo que sí.
INSEPARABLES
Hola.
Ei.
- Hola. - Ei.
- Hola. - Hola.
És la Greta.
- Hola, Alan. - Sí.
- Hola, Linda. - Greta.
Voleu un te negre?
Sí, gràcies. Molt amable.
La Beverly ens ha parlat de tu.
No, de fet, no és ella.
Què us ha semblat el centre?
Bé, sí. És molt... Oi, Alan?
- Sí. - L'has vist, Greta?
Sí.
Doncs llavors ja ho saps, és molt...
- Sí. - No és un hospital.
- No. - Hem vist moltes coses, oi?
Molta sang, fetges i nadons.
Quasi no hem vist res, però no passa res.
Podríem menjar alguna cosa.
O preferiu dormir?
No, gràcies, Beverly.
- I el vol? - No paraven de regalar-nos coses.
- Oi que no? - Exacte.
He provat uns púdings i eren realment bons.
- Sí. - I ens anaven canviant de files
- perquè estàvem on no tocava. - Cert.
Ens han posat a primera classe, amb els rics.
Sí, t'han pujat de categoria. Això és bo.
No crec que hagi funcionat, cuca.
Quina gràcia.
Potser hauríeu de dormir una mica.
No necessitem dormir. Gràcies, Beverly.
T'hem vingut a veure a tu. Feia anys que no et vèiem.
No fa anys.
Sí. Fa quatre anys. Oi, Alan?
Ho dius com si fossin dècades. Com si ara toqués recuperar
- dècades de rebuig per part meva. - No. No vull dir això.
Sempre estàs ocupadíssima.
No. Ja ho sé. Sí.
- Hola. - Hola.
Són per vosaltres.
Soc la Genevieve.
- Genevieve! - Genevieve.
- Quina alegria conèixer-vos per fi. - Fantàstic.
Us agrada la jardineria, oi?
- Això t'ha dit? - Em sorprèn que et parli de nosaltres.
Aleshores, tu no vius aquí, Genevieve?
Mama.
Ja. No, perdó. Sí.
Encara no, però ens ho estem plantejant.
- Hem mirat algun lloc. - De debò?
Hem vist un pis a Park Slope.
El terra és preciós i té un jardí amb cirerers.
Massa car, Linda, però és perfecte.
Sí.
És... Me n'alegro molt.
Perdona'm.
Sisplau, perdona'm.
- El teu pare té pinta de ser un bon avi. - Vols dir que és vell?
No, però té una energia d'avi potent.
I ara hem de fer veure que anem a dormir?
Volen tenir el seu temps.
- No estic cansat. - Sí que ho estàs.
No parava de dir que havíem de descansar.
Ens ha tractat com a pacients.
"Mitjons compressors, recuperar. Molt, molt vell."
Ei, d'on surt, això?
Mare de Déu.
- Qui ho ha fet? - Segurament la pobra Greta.
Però per què?
Perquè li paguen per fer-ho.
Per guardar-nos la roba així?
Sembla l'escena d'un crim. S'ha comès un crim de moda.
Para, Alan.
Au, va. Comportem-nos.
Em preocupen aquests pantalons.
Quina por...
Espero que sigui tot teu. Que sigui tot teu i res meu.
- Em posa trista. - Em posa contenta.
Estic emocionada, Genevieve.
Faré créixer la nostra família.
Estic plena d'esperança, literalment.
Només vull que sigui nostre per un temps més.
MELIANTIX CÀPSULES DE 2 MG CLONAZEPAM
UNA CÀPSULA PER VIA ORAL QUAN SIGUI NECESSARI
L'he matat.
No ha sigut un somni.
No l'he somiat.
Estàvem a l'aigua
i hi havia una barca,
i nedàvem tot el dia.
Però després no la trobava. O ella no em trobava a mi.
I he estat atrapada enmig des d'aleshores.
Volent i no volent ser una sola i completa.
Volent i no volent ser una meitat.
No ho he superat mai, en realitat.
DIMARTS
Merda!
Tindrem un fill, Beverly.
- Ho sé. - Un fill.
Sí. Un fill.
Un puto bebè.
Un bebè.
T'estimo.
Déu contemplà la terra i la veié corrompuda.
Llavors Déu va dir a Noè: "He decidit posar terme a la vida de tots els homes.
"Per culpa d'ells, la terra és plena de violències.
"Per això vull exterminar-los de la terra."
I ara, preguem.
Què ha passat, Beverly?
Ha parit a l'atri.
Era el seu cinquè fill.
Ha sigut tan ràpid.
Ella ho ha fet genial, molt emocionant,
i jo m'he sentit orgullosa. Sempre penses que no vols
que una dona tingui un part així, que senti que és públic,
traumàtic o que no ha anat com ella volia. Però ha sigut molt íntim.
Potser t'hauries de canviar.
Només és sang. És el que passa en un part.
No té per què ser traumàtic.
Sí, ja ho sé, Beverly. Gràcies.
Merda.
- Ai, Déu meu. - Sí.
- Ho fa molt bé. - I tant.
Mira que bé que ho fa.
-És tan viva. - Què vol dir, això?
Doncs que ho viu de veritat.
És una noia molt especial, Beverly.
Espero que sàpigues valorar-ho.
- Ja em coneixes. - Sí.
Ho haureu d'apagar.
Au, va. Vine a mirar-ho amb nosaltres.
Tens molt de talent, reina.
Oblides qui ets, quan ho fas?
Què vols dir, Linda?
És el meu dubte amb els actors.
T'has de ficar en la ment d'algú altre.
- Habitar... - Quin bon concepte.
...la seva vida. I tens un talent especial.
Gràcies.
Em preocupa que, si jo hagués de ser algú altre, segurament...
perdria la noció de qui soc per complet.
Doncs que bé que no ho hagis de fer.
Ets la persona més extraordinària que conec.
Mare meva.
Podem parlar d'alguna cosa interessant, ara?
Ello, comporta't.
Ho sento.
Què?
Sempre passa el mateix.
Soc imbècil per pensar que seria diferent.
- No, no ho ets. - Ho sento.
- Beverly, sisplau... - Ho sento.
Nena, no passa res.
- Està mort. - No ho sabem segur.
Ho sento.
Beverly.
Quantes setmanes?
Hòstia. Elly.
- Set. - Elly, ho sento.
En farà vuit dijous.
- D'acord. - Elly.
T'has fet in vitro, no?
Heu fet in vitro? És el que heu fet?
- No. - Hem fet inseminació intrauterina.
IUI?
D'acord. Heu fet IUI.
D'acord.
És tard per un sagnat de la implantació, però totalment normal. Tens mal?
No, res. No sento res.
D'acord. Deixa'm... No sembla un sagnat greu.
Totes les pèrdues estaven bé abans de la vuitena setmana.
Ho notes diferent?
No ho sé. Ni idea.
No sento res, Elliot.
Estira't.
Tranquil·la.
Gràcies.
Gràcies, Elliot.
Enhorabona.
DIMECRES
- Quan sagni... - El que vulguis.
- La sang. - Sí.
Avisa'm.
- Doncs... - Sí.
Bon dia, Beverly.
Estàs bé?
De puta mare!
Sempre han sigut així. No pots quedar-te'n només una.
Pots callar?
Perdoneu.
Perdona.
Elly, em sap greu.
Per què? Tens tot el que volies.
Estic contenta per tu.
Pots estar enfadada.
Gràcies. Molt amable, però estic bé.
- Elliot, sisplau. - Sisplau què, Beverly?
Qui et voldrà, ara?
Fa temps que ho volia,
sense saber ben bé per què. El meu cos ho demanava
i la meva parella en té moltes ganes.
Ahir l'hi vaig dir, a l'Elliot.
Hi vaig parlar mentalment, al meu cap,
perquè sentia que havia de saber que jo esperava un fill.
I...
vaig sentir que estava molt decebuda.
Estava...
Estava enfadada perquè li havia fallat.
I jo...
sento que ho he espatllat tot.
Per intentar-ho... Una felicitat que pensava que era la correcta.
Enamorar-me, tenir un fill,
decidida a construir-me la meva pròpia vida
i ser una persona completa.
Però la trobo a faltar.
Ai, mare.
A vegades sento que ha mort la bessona equivocada.
Ja funciona?
Encara tinc l'esperança que, si continuo tornant, funcionarà.
Que em sentiré perdonat, redimit.
El que sent la bona gent.
Què sent la bona gent?
Pau.
L'Amy té set anys. L'Alex, cinc.
- Molt bufons. - Segur que sí.
Se'n surten molt millor que jo.
D'acord.
O sigui, m'odien. Mai hi era.
Li vaig carregar tot a la meva dona.
Vaig ser un marit horrible: la vaig enganyar
i vaig posar la feina per damunt de tot.
I ara, en canvi, hi soc. Els pregunto pels deures,
intento recordar quin dels dos toca el violoncel,
a qui li agrada el ballet i la ceràmica...
No els puc pentinar com ella sabia.
Viuen al segle XVIII, els teus fills?
T'ho fan molt sovint?
El què?
Obrir-te la seva ànima.
Jurar-te fidelitat vagis on vagis.
DIJOUS
Ei.
- Els ous eren boníssims, per cert. - No és una oportunitat per connectar.
Només vull agrair la vostra hospitalitat...
Estic en pau amb el fet que no ens tornarem a veure mai més.
I crec que tu també hauries d'estar-hi.
DIVENDRES
- T'he trobat a faltar. - Això és bo.
Només volia donar-te una estona de Mantle.
Ja, no. No ho vull.
Vull estar amb tu.
En algun altre lloc, qualsevol altre lloc. No puc respirar, aquí.
Tinc una sensació estranya al pit, com una molèstia a la gola.
Vull aquella casa amb els cirerers i el parquet.
I a tu a la vora de la finestra.
Avui tenies l'audició, oi?
Bona sort.
T'estimo, Beverly.
No.
Ei, Linda.
Perdona.
Et puc ajudar?
No, només...
- Volia fer pastissos per demà. - I tant.
N'acostumava a fer quan eren petites. Un per a cadascuna.
Em dius què necessites i ho aniré a buscar, d'acord?
- Gràcies. - De res.
Què?
Res.
La Beverly no vol el bebè
La Beverly se'n vol anar
Com va a l'església, Elliot?
Molt bé, gràcies. Si el vols matar,
amb carn crua, cafeïna i alguns cigarrets no n'hi ha prou.
Has pregat per expiar la culpa de matar velletes.
Com tu vas dir: no va passar. No hi ha cadàver.
Només un mal viatge. Ara ho veig.
O sigui que no ets una assassina?
No, no soc una assassina.
Quin descans. Semblaves una puta llunàtica.
Doncs resulta que no estic boja, hòstia. No és fantàstic?
He conegut algú.
Sí. Tots vam sentir com el coneixies l'altra nit.
Perdona. És que m'encanta quan follen bé.
És polític i li encanto.
Com em parla és pura poesia.
Sona molt molest.
Vols que et foti un penjador per allà baix?
Te l'aspiro? Et llanço per les escales?
Són els teus ovaris. Ningú sospitaria.
No. Moltes gràcies, Elliot. Molt amable.
Doncs l'actriu no té ni puta idea de què vols?
No sap tot el dolor que estàs sentint, germaneta?
No tinc dolor, Elliot. Soc feliç.
Potser ets tu qui no sap el que és, això.
Què, quan els ho diem?
Els ho has de dir demà. Diumenge ja se'n van.
Quina setmana amb els papes, eh?
Potser no cal dir-ho en persona.
Ai, mare, es posarà tan contenta. Amb la seva carona... L'hi has de dir.
I el pare estarà fet un flam.
És massa d'hora per saber el sexe.
Hauria estat bé.
Hòstia puta! Per què no ho heu planejat millor?
Elliot, no estic preparada per dir-l'hi.
Qui és el pare?
És l'esperma d'en Sammy, si és el que...
Collonut, molt ben pensat.
I la inseminació també, molt bona jugada.
I què, vas ficar-hi tot el puny?
Perdona, ja m'estic emocionant massa.
- Has sagnat més? - Elliot.
- No. - Bé. Demà farà vuit setmanes.
Quin nom li posarem?
Perdona, encara m'hi estic fent a la idea.
Ho sento.
Si et disculpes 20 cops, perd tot el sentit.
Tu no li posaràs cap nom, Elliot. L'hi posarem nosaltres, ella i jo.
El fill és nostre.
Hem trobat una casa que ens encanta.
Ens agradaria que vinguessis a sopar algun cop.
Bona nit, Elliot.
Com ha anat avui l'audició?
Me l'han donat.
Ho sabia.
Enhorabona.
Gràcies.
Segurament és una ximpleria.
Estic molt, molt, molt contenta.
Hola. Hola, hola.
Que hi ha algú?
DISSABTE
Bufa.
Visca!
Què has demanat?
Sincerament, he demanat un bon grapat de coses.
El doble de bebè que ens esperàvem.
- Pobreta. - Qui va ser la primera?
És increïble que no ho sàpiga.
L'Ello va sortir la primera.
Només va parar de plorar quan va sortir la seva germana.
I, si l'Ello és l'Ello, com queda la Beverly?
La Sergenta no té sobrenom.
Estava pensant ara que no us he vist des de Cambridge.
Sí, és cert.
Nick, com va la vostra campanya?
Sí, gràcies. Doncs no parem.
Com us va, a vosaltres?
Necessiteu bebès per fer-los petons? Us en podem deixar molts.
- Els nens no voten, per desgràcia. - Estaria bé.
Preferim fer petons als votants de 30-40 anys
- sense estudis. - I tu, què?
No em puc queixar.
Les seves filles em continuen donant feina.
- No en parlem en públic. - Ves a cagar.
Seu, Greta.
- Fes el favor. - Estic bé, gràcies.
El menjar és meravellós. Gràcies per fer-me un lloc.
Literalment, ningú m'havia avisat que venies.
Només vull dir que podeu estar orgullosos.
- Sí, ho estem, oi? - Molt orgullosos.
Sempre ens ho han dit.
Sí.
Les noies són increïbles. El que han aconseguit...
Sí, tot el que han aconseguit.
Els meus fills...
Mare meva, no m'ho puc imaginar.
- La meva dona i jo sempre dèiem... - La teva dona? Estàs casat?
Va morir, mama. Tenia dona i va morir.
Ai, no. Em sap molt de greu.
Tranquil·la, no passa res.
Vas sortir al Times fa uns mesos.
Sí, va ser dur.
¿Quan parlaves de la política d'immigració
i com defenses la pena de mort a capa i espasa?
Ja. Saps que aquestes entrevistes les editen perquè sembli que...
Vas dir la paraula "plaga", però?
Estàs gelós?
- Rotundament no. - Vam follar.
- Sr. i Sra. Mantle... - Gràcies, Tom.
- A la universitat. - No, gràcies.
No va anar bé.
- Cert. Però encara ho sento... - Seu, Greta.
També vam follar.
- No pares mai! - També és cert.
- Gràcies. - Va estar bé.
- Agafa una cadira. - No.
Va estar molt bé, que cony.
- M'ho vaig passar bé. - Au, va, insisteixo.
Mama, para ja. És la seva feina.
No vol perdre el temps parlant amb tu.
- Beverly. - Ho sento.
Gràcies, Linda. Estic bé.
Potser tots hauríem de tenir una pila de fills.
Potser.
Tindré descendència amb aquest entrecuix...
Heu pogut veure algun espectacle a la ciutat?
Ompliré la casa de nens inquiets i intel·ligents.
Un puto exèrcit!
Mare meva!
- Què? - Ello.
No, no, no. Què?
- Elliot. - Tu pots callar la puta boca.
- D'acord, Elliot. - Elliot.
Només és real quan ho fas tu?
Només és tot llum i amor quan tu ho fas?
- No penso discutir amb ella. - Au, va.
No tot el que faig té a veure amb tu ni amb vosaltres dues, collons.
- Ei, va. - Esteu juntes gràcies a mi.
- Elliot. - Què?
- Això pinta bé. - Què vols dir?
- Perdona, Joseph? - Què vol dir?
Una bessona i una actriu famosa. L'altra, amb un polític.
No té res de dolent, no?
Quan te n'aniràs, Joseph?
- De debò. Quan fotràs el camp? - Collons.
El centre està obert. Gràcies.
Ets l'equivalent humà a l'herpes.
Beverly!
- Prou. - Ningú es pot desfer de tu.
- Mare meva. - Mengem una mica de pastís?
- Sí, molt bona idea. - Gràcies.
Què has volgut dir? Que estem juntes gràcies a ella?
- N'he fet dos. - Enhorabona.
Una oportunitat única. Farem història.
Elliot.
- Bona sort. - Adeu, Joseph.
Deixem-ho estar.
- El què? - Que us follin a tots.
Has estat amb moltes coses i...
I una merda, no. L'Elliot no està bé
i tots mostrarem suport
mentre segueixi malament i comportant-se com una imbècil.
- Estic bé, de fet. Gràcies. - I una merda.
Sí, estic bé. Estic enamorada.
- Estic bé. - Me'n vaig. Imbècils!
D'acord. No estava bé, d'acord.
No he estat bé. He sentit que tenia com un atac d'ansietat.
- Correcte. - Llavors, potser... Ves a cagar!
- Potser, al puto dia següent, oi? - Elliot?
Tu i la teva xicota púber de cinc minuts...
Perdona?
M'ho pots explicar, per cert? Tens alguna mena de complex?
I tu? Et solen agradar madures.
- T'agraden madures. - Sisplau!
M'he dedicat a aquesta causa, a tu.
Tu, la causa. ¿Quin sentit tenia si ara
- m'abandones? - No t'abandono.
Em sento abandonada!
Podem parar?
Tota la meva vida ha sigut per tu.
- He sacrificat molt. - Estàs bé?
- Vaig deixar de voler coses per mi. - Elliot...
He après a voler coses perquè tu les vols.
El centre, l'embaràs...
- Perfecte. - Déu meu.
- Què? - No pot ser...
Tindran un fill.
La Beverly està embarassada, i no té res a veure amb mi.
Ho diu de debò?
- Enhorabona. - Calla!
Seràs mare, Beverly?
- Com ho has fet, llavors? - Has de...
La maternitat no és com la teva feina.
Què volies dir?
- No estem parlant de maternitat. - Però sé algunes coses.
Què volies dir, Elliot?
Doncs bé per tu.
Podria formar-ne part.
No, no.
- Podria! - Elliot?
No ets part de la meva vida.
Et veiem cada cert temps
per demostrar-nos que no som sociòpates.
Sovint operem amb sistemes de lliurament: ella et volia i jo et vaig pescar.
El bar, el petó. Va estar bé.
Tenim el cony i la llengua idèntics. Tant se val.
Para!
Sou molt desagradables!
Genevieve.
No.
Alan, no puc més.
No puc. Ho sento.
N'hi ha dues.
Sempre n'hi haurà dues. Jo sobro.
No em volen. No em necessiten i jo no les necessito.
No puc més i... tu ets tan bo.
És com un ham al mig,
tibant cap a dalt, quan jo vull ser a baix. No puc més.
Vull tornar. Al principi. No puc més.
- Linda! - No hauria d'haver-ho fet.
No hauria d'haver-ho intentat,
perquè no puc ser mare. Simplement no puc.
Alan.
Linda!
Ens en sortirem. Jo t'ajudaré.
T'ajudaré.
Només va en una direcció, Beverly:
de mare a fill.
No és recíproc. Tu no en reps res.
Jo no podia fer-ho.
La major part del temps, m'aterríeu.
Sabia que volíeu alguna cosa. I no era jo.
No vaig ser mai el confort, la llar
ni la pau...
...o la seguretat per a vosaltres.
Crec que la majoria de pares
intentem fer-ho una mica millor de com ho han fet amb nosaltres.
I això és suficient.
Però...
Seràs una mare terrible, Beverly.
Ho sé.
Mare meva.
Quant temps té?
- 58 dies. - Hòstia.
- Sí. - Hòstia, Elliot!
Ja ho sé.
- Ens tancaran. - No.
Has fet créixer un nadó quasi fins al segon puto trimestre.
Embrió.
És un puto tecnicisme! Hòstia!
A la merda. Collons!
Hòstia puta!
Són meus?
Tenen el teu ADN, sí.
- I? - I de la Beverly.
- De la Beverly? - Sí.
- De la Beverly? - Ho sé.
Per què m'ho dius?
Perquè necessito que em diguis què fer.
Per què ho has fet?
Perquè l'estimo.
Subtítols: Anaïs Mintenig
Supervisor creatiu Guillermo Parra