‫בפרקים הקודמים ב"תאומות המריבה"...‬
‫אני יכולה להשיג לך אותה.‬
‫את מעוניינת בזה?‬
‫- זו היית רק את, נכון? - זו הייתי רק אני.‬
‫עוד הפלה מזוינת. אני מצטערת.‬
‫יהיה לך תינוק. אני אפתור את זה.‬
‫אחותי מתה. היא הייתה התאומה שלי.‬
‫לא יכולה להיות לך בעלות על כל דבר בחיים של אחותך, בסדר?‬
‫אני כבר לא רוצה לעשות את כל עניין התינוק. לא ככה.‬
‫- איפה אחותך? - לא כאן.‬
‫זה כמו חילוק כפול מתמשך. את בקושי כאן.‬
‫סתמי!‬
‫אגנס, איפה את לעזאזל?‬
‫אני מצטערת שנסעתי.‬
‫אתה מפחד?‬
‫את?‬
‫לא.‬
‫- זה בטח מטופש מאוד. - אני יודע.‬
‫אני פשוט מאושרת ממש.‬
‫יום שני‬
‫מנטל פרקר‬
‫- אלוהים אדירים! - זה המקום?‬
‫נראה כמו איזו חללית.‬
‫בחיי.‬
‫אלוהים.‬
‫משגע.‬
‫- כן. - כלומר, מדהים!‬
‫- כן. - מרשים מאוד.‬
‫כתוב "מנטל" בכל פינה.‬
‫כן.‬
‫על כל הקירות ועל כל החפצים ו...‬
‫כן, זה השם. זה השם שלנו.‬
‫אני חושב שתגלי שזה היה השם שלנו קודם.‬
‫מנטל פרקר.‬
‫מי זה הפרקר הזה, לעזאזל, ומה הוא רוצה מאיתנו?‬
‫- התומכים שלנו, אמרתי לך. - נחמד מאוד.‬
‫בנות, כל הכבוד. בחיי.‬
‫וכל הכבוד גם לך, יקירתי.‬
‫את בסדר, אהובה?‬
‫לא.‬
‫אוקיי. החדר הזה נהדר.‬
‫איך תקראו לחדר כזה, בנות?‬
‫החממה, אולי?‬
‫זה אטריום, אבא.‬
‫פשוט תיתני להם ללכת.‬
‫אטריום.‬
‫אלו?‬
‫אלוהים, מה קרה?‬
‫היא בסדר. היא פשוט עובדת קשה מאוד.‬
‫שתיכן, ככל הנראה.‬
‫זה פשוט לא נראה כמו בית חולים בכלל.‬
‫- כי זה לא. - הבנתי. כן, בסדר.‬
‫נשים הרות לא סובלות משום מחלה.‬
‫כן, זה רעיון מעניין.‬
‫זה לא רעיון. זו עובדה.‬
‫טוב, בעיניי זה מעניין מאוד.‬
‫אני מבינה.‬
‫- תרצו לערוך סיור? - זה בסדר, יקירה.‬
‫אתם לא רוצים לראות את התינוקות?‬
‫- אילו תינוקות? - התינוקות שנולדים כאן.‬
‫מה קורה להן כשהן עוזבות? האימהות.‬
‫הן הולכות הביתה עם התינוקות שלהן.‬
‫כן, אני מניחה שכן.‬
‫שלום.‬
‫תאומות המריבה ‬
‫היי.‬
‫- שלום. - היי.‬
‫זו גרטה.‬
‫- היי, אלן. - כן.‬
‫- לינדה, היי. - גרטה.‬
‫תרצו כוס תה חזק?‬
‫זה נחמד מאוד מצידך. תודה. כן.‬
‫בברלי סיפרה לנו עלייך.‬
‫לא, לא סיפרתי. היא לא הבנאדם הנכון.‬
‫איך היה במרכז הלידה?‬
‫כן, הוא כל כך... נכון, אלן?‬
‫- כן. - ראית אותו, גרטה?‬
‫כן.‬
‫אז את יודעת, הוא באמת מאוד...‬
‫- כן. - הוא לא בית חולים.‬
‫- לא. - ראינו המון דברים, נכון?‬
‫הרבה דם, קרביים ותינוקות.‬
‫בקושי ראינו משהו. זה בסדר.‬
‫אולי נאכל משהו?‬
‫אתם רוצים לישון?‬
‫לא, תודה, בברלי.‬
‫- איך הייתה הטיסה? - כל הזמן חילקו לנו דברים.‬
‫- נכון? - כן.‬
‫אכלתי שתי מנות פודינג קטנות ושתיהן היו נהדרות.‬
‫- נכון. - כל הזמן הובילו אותנו לתורים שונים,‬
‫- כי לא היינו במקום הנכון. - נכון.‬
‫שמו אותנו עם אנשי העסקים, המתוחכמים.‬
‫כן, שדרגנו אתכם. זה טוב.‬
‫לא נראה לי שהשדרוג שלי עבד, אהובה.‬
‫מצחיק.‬
‫אולי כדאי שתישנו קצת.‬
‫אנחנו לא צריכים לישון. תודה, בברלי.‬
‫אנחנו רוצים לראות אותך. לא ראינו אותך כבר שנים.‬
‫לא עברו שנים.‬
‫כן עברו. ארבע שנים. נכון, אלן?‬
‫את גורמת לזה להישמע כאילו עברו עשורים. כאילו הייתי‬
‫- בת מזניחה במשך עשורים. - לא. לא לזה התכוונתי.‬
‫את תמיד עסוקה כל כך.‬
‫לא. אני יודעת. כן.‬
‫- היי. - היי.‬
‫אלה בשבילך.‬
‫אני ג'נביב.‬
‫- ג'נביב! - ג'נביב.‬
‫- כמה טוב לפגוש אתכם סוף סוף. - נהדר.‬
‫בברלי אומרת שאתה חובב גינון.‬
‫- ככה היא אמרה? - אני המומה שבברלי מדברת עלינו בכלל.‬
‫אז את לא גרה כאן, ג'נביב?‬
‫אימא.‬
‫נכון. לא, סליחה. כן.‬
‫עוד לא, אבל אנחנו עובדות על זה.‬
‫- בדקנו כמה מקומות. - באמת?‬
‫מצאנו מקום בשכונת פארק סלופ.‬
‫מרצפות מהממות, עצי דובדבן בגינה.‬
‫הרבה מעל התקציב, לינדה, אבל הרגשנו שזה זה.‬
‫כן.‬
‫כמה נפלא.‬
‫בבקשה תסלח לי.‬
‫סלח לי, בבקשה.‬
‫- אבא שלך הוא כמו סבא בהזמנה. - את מתכוונת שהוא זקן?‬
‫לא, יש לו אנרגיה סבאית חזקה.‬
‫אז עכשיו אנחנו אמורים להעמיד פנים שאנחנו הולכים לישון?‬
‫הן רוצות את הערב שלהן לעצמן.‬
‫- אני לא עייף. - כן, אתה כן.‬
‫היא כל הזמן אמרה שכדאי שנשכב לנוח.‬
‫היא עשתה לנו קטע של ד"ר מנטל.‬
‫"גרבי לחץ, להתאושש. זקנים מאוד."‬
‫תראי את זה. מאיפה זה בא?‬
‫אללי.‬
‫- מי עשה את זה? - בטח גרטה המסכנה.‬
‫אבל למה?‬
‫כי משלמים לה בשביל זה.‬
‫לשים את הבגדים שלנו בשק גופות?‬
‫המקום נראה כמו זירת פשע. פשע אופנתי התבצע.‬
‫מספיק, אלן.‬
‫אל תהיה כזה. אנחנו צריכים להתנהג יפה.‬
‫אני קצת מודאג מהמכנסיים האלה.‬
‫נו, באמת.‬
‫אני מקווה שהוא יהיה כולו את. אני מקווה שהוא יהיה לחלוטין את ואף לא טיפה ממני.‬
‫- זה מעציב אותי. - אותי זה משמח.‬
‫אני מתרגשת כל כך, ג'נביב.‬
‫אני מגדלת את המשפחה שלנו.‬
‫אני ממש מלאת תקווה.‬
‫אני רק רוצה שזה יהיה שלנו עוד קצת זמן.‬
‫בית מרקחת אר-אקס - אליוט מנטל רחוב 78 מס' 788 - ניו יורק, 10075‬
‫מליאנטיקס טבליות שני מ"ג קלונאזפאם‬
‫לקחת גלולה אחת בחודש לפי הצורך‬
‫הרגתי אותה.‬
‫זה לא היה חלום.‬
‫לא חלמתי אותה.‬
‫היינו במים,‬
‫והייתה סירה,‬
‫ושחינו כל היום.‬
‫ואז לא הצלחתי למצוא אותה. או שהיא לא הצליחה למצוא אותי.‬
‫ואני כלואה באמצע מאז.‬
‫רוצה ולא רוצה להיות שלמה.‬
‫רוצה ולא רוצה להיות חצי.‬
‫לא ממש התגברתי על זה מעולם.‬
‫יום שלישי‬
‫פאק!‬
‫יהיה לנו תינוק, בברלי.‬
‫- כן. - תינוק.‬
‫- אני יודעת. - תינוק.‬
‫כן. כן. תינוק. תינוק.‬
‫תינוק מזוין.‬
‫תינוק.‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫"וירא אלוהים את הארץ, והינה נשחתה.‬
‫"ויאמר אלוהים לנוח, 'קץ כל-בשר בא לפניי.‬
‫"'כי מלאה הארץ חמס, מפניהם.‬
‫"'והנני משחיתם, את הארץ.'"‬
‫הבה נתפלל.‬
‫סייל ג'ורדן‬
‫בברלי, מה קרה?‬
‫זה קרה באטריום.‬
‫זה היה התינוק החמישי שלה.‬
‫זה היה מהיר כל כך.‬
‫היא הייתה מדהימה, מרגש כל כך,‬
‫והרגשתי כזו גאווה, כי את דואגת‬
‫שאם אישה יולדת ככה, שהיא תרגיש שזה ציבורי,‬
‫או טראומתי או לא כפי שהיא קיוותה. אבל בעצם, זה היה פרטי מאוד.‬
‫אבל אולי כדאי שתחליפי בגדים?‬
‫זה רק דם. זה מה שקורה כשאישה יולדת.‬
‫זה לא אומר שזה טראומתי.‬
‫כן, אני יודעת את זה, בברלי. תודה.‬
‫שיט.‬
‫- אלוהים אדירים. - כן.‬
‫- היא טובה כל כך. - בהחלט.‬
‫תראה כמה היא טובה.‬
‫- היא כל כך חיה. - מה זה אומר?‬
‫היא פשוט ממש נוכחת.‬
‫היא בחורה מיוחדת כל כך, בברלי.‬
‫אני מקווה שאת יודעת כמה בת מזל את.‬
‫- את מכירה אותי. - כן, אני מכירה.‬
‫תהיו חייבים לכבות את זה.‬
‫נו באמת, ג'נביב. בואי תבהי איתנו קצת.‬
‫את מעולה, יקירתי.‬
‫את שוכחת מי את לפעמים?‬
‫מה הכוונה, לינדה?‬
‫אני פשוט תמיד תוהה לגבי שחקנים.‬
‫אתם צריכים להיכנס לתוך חייו של מישהו אחר.‬
‫- לנכוח... - זאת מילה טובה.‬
‫...בחיים שלהם. ואת טובה בזה כל כך.‬
‫תודה.‬
‫אני פשוט דואגת שאם אני הייתי צריכה לנסות להפוך למישהו אחר, הייתי‬
‫מאבדת את תחושת העצמי שלי לחלוטין.‬
‫אז טוב שאף אחד לא מבקש ממך לעשות את זה.‬
‫את פשוט הבנאדם הכי מדהים שפגשתי.‬
‫אלוהים.‬
‫אולי נדבר על משהו מעניין במקום על ג'נביב?‬
‫אלו, תתנהגי יפה.‬
‫סליחה.‬
‫מה?‬
‫זה תמיד קורה.‬
‫היה מטופש מצידי לחשוב שזה יהיה שונה.‬
‫- לא נכון. - אני מצטערת.‬
‫- בברלי, בבקשה... - אני מצטערת.‬
‫בובה, זה בסדר.‬
‫- הוא מת. - אנחנו לא יודעת את זה בוודאות.‬
‫אני מצטערת.‬
‫בברלי.‬
‫כמה שבועות?‬
‫פאק. אלי.‬
‫- שבעה. - אלי, אני מצטערת.‬
‫שמונה ביום חמישי.‬
‫- בסדר. - אלי.‬
‫עשית הפריה חוץ גופית?‬
‫עשית הפריה חוץ גופית? זה מה שעשית.‬
‫- לא. - עשינו הזרעה מלאכותית.‬
‫הזרעה מלאכותית?‬
‫בסדר. עשיתן הזרעה מלאכותית.‬
‫אוקיי.‬
‫מאוחר לדימום השתרשות, אבל נורמלי לחלוטין. יש לך כאבים?‬
‫לא, כלום. אני לא מרגישה כלום.‬
‫בסדר. אני רק... זה לא נראה כמו דימום כבד.‬
‫כל ההפלות שלך קרו הרבה לפני שבוע שמונה, בברלי.‬
‫את מרגישה שזה שונה?‬
‫אני לא יודעת. אין לי מושג.‬
‫אני לא מרגישה כלום, אליוט.‬
‫תשכבי.‬
‫זה בסדר.‬
‫תודה.‬
‫תודה, אליוט.‬
‫מזל טוב.‬
‫יום רביעי‬
‫- אז כשזה מדמם... - מה שתרצי.‬
‫- הדם. - כן.‬
‫ספרי לי עליו.‬
‫- אז... - כן.‬
‫בוקר, בברלי!‬
‫את בסדר?‬
‫מעולה!‬
‫הן תמיד היו ככה. לא מקבלים רק אחת מהן.‬
‫אולי תסתמי?‬
‫אני מצטערת.‬
‫סליחה.‬
‫אלי, סליחה.‬
‫למה? יש לך כל מה שאי פעם רצית.‬
‫אני מאושרת בשבילך.‬
‫זה בסדר לכעוס.‬
‫תודה. זה נחמד מאוד, אבל אני בסדר.‬
‫- אליוט, בבקשה. - בבקשה מה, בברלי?‬
‫מי ירצה אותך עכשיו?‬
‫זה משהו שרציתי כבר הרבה זמן‬
‫בלי שבאמת ידעתי למה. משהו שהגוף שלי רצה‬
‫ובת הזוג שלי רוצה מאוד.‬
‫אתמול בערב, סיפרתי לאליוט,‬
‫דיברתי איתה בראש שלי לבדי‬
‫כי הרגשתי שאני צריכה לספר לה שאני בהיריון.‬
‫ו...‬
‫פשוט הייתה לי הרגשה שהיא התאכזבה כל כך.‬
‫היא הייתה...‬
‫היא כעסה כל כך שאכזבתי אותה.‬
‫אני פשוט...‬
‫אני מרגישה שהרסתי הכול.‬
‫ובגלל העובדה שניסיתי... חוויתי אושר שחשבתי שהוא נכון.‬
‫ההתאהבות, ההיריון,‬
‫הניסיון העיקש לבנות חיים משל עצמי,‬
‫להיות בנאדם שלם.‬
‫אבל אני מתגעגעת אליה.‬
‫אלוהים.‬
‫אני פשוט מרגישה לפעמים שהתאומה הלא נכונה מתה.‬
‫זה כבר עובד?‬
‫אני ממשיך לקוות שאם אמשיך לבוא, זה יעבוד.‬
‫שארגיש שסלחו לי. שכיפרתי על מעשיי.‬
‫מה שאנשים טובים מרגישים.‬
‫מה אנשים טובים מרגישים?‬
‫שלווה.‬
‫איימי בת שבע. אלכס בת חמש.‬
‫- ילדות מתוקות. - אני בטוחה.‬
‫הן מתמודדות עם הכול הרבה יותר טוב ממני.‬
‫בסדר.‬
‫כלומר, הן שונאות אותי. אף פעם לא הייתי בסביבה.‬
‫השארתי הכול לאשתי.‬
‫הייתי בעל איום. בגדתי בה,‬
‫ושמתי את הקריירה שלי מעל הכול.‬
‫ועכשיו אני שם, שואל לגבי שיעורי בית,‬
‫מנסה לזכור מי מהן מנגנת בצ'לו,‬
‫מי אוהבת בלט וקדרות.‬
‫ואני לא יכול לעשות להן צמות כמוה.‬
‫הילדות שלך חיות באנגליה במאה ה-18?‬
‫אנשים עושים לך את זה?‬
‫עושים מה?‬
‫חושפים את נשמתם בפנייך.‬
‫נשבעים ללכת בעקבותייך, לאן שלא תלכי.‬
‫יום חמישי‬
‫היי.‬
‫- הביצים היו נהדרות, דרך אגב. - זו לא הזדמנות להתקרבות.‬
‫אני רק רוצה להודות לך על האירוח...‬
‫השלמתי עם העובדה שלעולם לא נתראה שוב.‬
‫ואני פשוט מרגישה שגם אתה צריך להשלים עם זה.‬
‫יום שישי‬
‫- התגעגעתי אלייך. - זה טוב.‬
‫רק רציתי לתת לך קצת "זמן מנטל".‬
‫כן, לא, אני לא רוצה את זה.‬
‫אני רוצה להיות איתך.‬
‫במקום אחר. לא כאן. אני לא יכולה לנשום כאן.‬
‫אני מרגישה שמשהו יושב לי על החזה, תקוע לי בגרון באופן קבוע.‬
‫אני רוצה את הבית הזה, עם עצי הדובדבן ורצפות העץ.‬
‫ואותך ליד החלון.‬
‫יש לך אודישן היום.‬
‫בהצלחה.‬
‫אני אוהבת אותך, בברלי.‬
‫לא.‬
‫היי, לינדה.‬
‫סליחה.‬
‫אני יכולה לעזור לך למצוא משהו?‬
‫לא, אני רק...‬
‫- רציתי להכין את העוגות למחר. - בטח.‬
‫הייתי מכינה אותן כשהן היו קטנות. אחת לכל אחת.‬
‫אולי תגידי לי מה את צריכה ואני אביא לך את זה?‬
‫- תודה. - כן.‬
‫מה?‬
‫שום דבר.‬
‫איך בכנסייה, אליוט?‬
‫נפלא. תודה רבה. אם את מנסה להרוג אותו,‬
‫בשר נא וקפאין וסיגריה מזדמנת לא יספיקו.‬
‫שטפת בתפילה את האשמה שלך על רציחת נשים זקנות?‬
‫בדיוק כמו שאמרת. זה לא קרה מעולם. אף גופה לא צצה.‬
‫פשוט טריפ רע. אני מבינה עכשיו.‬
‫אז את לא רוצחת?‬
‫לא, אני לא רוצחת.‬
‫איזו הקלה. נראית משוגעת לגמרי לרגע.‬
‫מסתבר שאני שפויה לגמרי. נהדר, לא?‬
‫פגשתי מישהו.‬
‫כן. כולנו שמענו אותך פוגשת אותו באותו ערב.‬
‫אני מצטערת. פשוט נחמד כל כך שמישהו מזיין אותך כמו שצריך.‬
‫הוא פוליטיקאי, והוא סוגד לי.‬
‫איך שהוא מדבר אליי, זה כמו שירה מזוינת.‬
‫נשמע מעצבן ממש.‬
‫תרצי שאדחוף לשם קולב?‬
‫אשאב אותו החוצה? אדחוף אותך במדרגות?‬
‫עם השחלות שלך, אף אחד לא יחשוד בחיים.‬
‫לא. תודה רבה, אליוט. כמה אדיב.‬
‫אז השחקנית פשוט לא מכירה אותך בכלל?‬
‫היא לא יודעת כמה את סובלת, אחות קטנה?‬
‫אני לא סובלת, אליוט. אני מאושרת.‬
‫אולי את זו שלא יודעת איך אושר נראה.‬
‫אז מתי נספר להם?‬
‫את חייבת לספר להם מחר. הם נוסעים ביום ראשון.‬
‫שבוע ההורים היה נפלא, לא?‬
‫אני לא בטוחה שצריך לספר להם באופן אישי.‬
‫אלוהים, היא תתרגש כל כך. הפרצוף הקטן שלה, את חייבת לספר לה.‬
‫ואבא פשוט יהפוך לשלולית.‬
‫מוקדם מדי בשביל חשיפת מין העובר.‬
‫זה יכול היה להיות נפלא.‬
‫נו באמת, בנות! לא יכולתן לתזמן את זה טוב יותר?‬
‫אליוט, אני לא מוכנה לספר לה.‬
‫מי האבא?‬
‫זה הזרע של סאמי, אם זה מה...‬
‫זה חכם ממש.‬
‫והזרעה מלאכותית. זה חכם ממש.‬
‫אז פשוט דחפתן את זה פנימה עם היד?‬
‫מצטערת, אני פשוט מתחילה להתלהב ממש.‬
‫- היו לך עוד דימומים? - אליוט.‬
‫- לא. - זה טוב. מחר זה יהיה שבוע שמיני.‬
‫איך נקרא לו?‬
‫סליחה, אני רק מנסה לקלוט את זה.‬
‫סליחה.‬
‫אם תגידי סליחה 20 פעמים, תפסיק להיות לזה משמעות.‬
‫אין "אנחנו" בזה, אליוט. יש אנחנו. יש לנו.‬
‫אנחנו מביאות תינוק.‬
‫מצאנו בית שאנחנו אוהבות.‬
‫אנחנו מקוות שתבואי לארוחת ערב מדי פעם.‬
‫לילה טוב, אליוט.‬
‫איך הלך היום? האודישן?‬
‫כן, קיבלתי את התפקיד.‬
‫ידעתי שתקבלי.‬
‫מזל טוב.‬
‫תודה.‬
‫זה כנראה מטופש מאוד.‬
‫אני פשוט ממש, ממש מאושרת.‬
‫שלום.‬
‫יש מישהו בפנים?‬
‫יום שבת‬
‫תנשפו.‬
‫יש!‬
‫מה הייתה המשאלה שלך?‬
‫למען האמת, פשוט היו יותר מדי מהן.‬
‫בערך 100 אחוז יותר תינוקות ממה שמישהו ציפה.‬
‫- כמה נורא בשבילך. - מי הייתה ראשונה?‬
‫אני לא מאמינה שאני לא יודעת.‬
‫אלו יצאה ראשונה.‬
‫והיא הפסיקה לבכות רק כשאחותה יצאה והצטרפה אליה.‬
‫ואם לאלו קוראים אלו, איך קוראים לבברלי?‬
‫לגנרלית אין שם חיבה.‬
‫ניסיתי להיזכר, ולא ראיתי אתכם מאז קיימברידג'.‬
‫כן, נכון.‬
‫איך הולך מסע הבחירות?‬
‫כן, תודה. כן, אנחנו חזק בתוך זה.‬
‫מה שלומכם?‬
‫אתם צריכים תינוקות לנשק? כי יש לנו מלא שאתם יכולים לשאול.‬
‫- תינוקות לא מצביעים כל כך, למרבה הצער. - לא רע.‬
‫אנחנו ממקדים את הנשיקות שלנו בציבור הבוחרים‬
‫- שבין גיל 30 ל-44 ובלי תואר. - ואתה?‬
‫כן. אין תלונות.‬
‫הבנות שלך דואגות להעסיק אותי.‬
‫- אנחנו לא מדברים על זה בפרהסיה. - לך תזדיין.‬
‫שבי, גרטה.‬
‫- בבקשה. - אני בסדר. תודה, לינדה.‬
‫הסעודה נפלאה. תודה על האירוח.‬
‫אף אחד לא אמר לי שאתה בא.‬
‫אני רק רוצה להגיד, אתם בטח גאים כל כך.‬
‫- כן, בטח, נכון? - גאים מאוד.‬
‫זה מה שאנשים תמיד אמרו.‬
‫כן.‬
‫הבנות שלכם מדהימות. מה שהן השיגו.‬
‫כן, ההישגים.‬
‫הילדות שלי...‬
‫אני לא יכול לדמיין אפילו.‬
‫- אשתי ואני תמיד היינו אומרים... - אשתך? יש לך אישה?‬
‫היא מתה, אימא. הייתה לו אישה והיא מתה.‬
‫אוי לא, אני כל כך מצטערת.‬
‫לא. זה בסדר.‬
‫התראיינת ל"טיימס" לפני כמה חודשים.‬
‫כן, זה היה קשה.‬
‫הריאיון שבו דיברת על מדיניות ההגירה שלך‬
‫ועל כך שאתה תומך נלהב בעונש מוות?‬
‫כן. אתה יודע, הם עורכים את הדברים האלה בצורה כזו, טום...‬
‫אז לא השתמשת במילה "נחילים"?‬
‫אתה מקנא, טום?‬
‫- ממש לא. - הזדיינו פעם.‬
‫- מר וגברת מנטל... - תודה, טום.‬
‫- באוניברסיטה. - לא, תודה.‬
‫זה לא היה טוב.‬
‫- זה נכון. אבל אני עדיין מצטער... - שבי, גרטה.‬
‫גם אנחנו הזדיינו.‬
‫- את לא עוצרת! - גם נכון.‬
‫- נחמד. - זה היה טוב.‬
‫- תביאי כיסא. - לא.‬
‫זה היה מדהים בטירוף.‬
‫- גם אני נהניתי. - זו גסות רוח. אני מתעקשת.‬
‫את זו שגסת רוח. זאת העבודה שלה.‬
‫היא לא רוצה לבזבז זמן בדיבורים איתך.‬
‫- בברלי. - סליחה.‬
‫תודה, לינדה. אני בסדר.‬
‫אולי אנחנו צריכים לעשות מלא ילדים.‬
‫אולי.‬
‫אני אתרבה כהוגן מהחלציים האלה...‬
‫ראיתם איזו הצגה בזמן שהותכם בעיר?‬
‫נמלא בית שלם בילדים חרדתיים והישגיים מדי.‬
‫נגדל צבא שלם.‬
‫אלוהים!‬
‫- מה? - אלו.‬
‫לא. מה?‬
‫- אליוט. - אז את יכולה לסתום את הפה.‬
‫- בסדר, אליוט. - אליוט.‬
‫זה אמיתי רק כשאת עושה את זה?‬
‫זה טוב ולוהט רק כשאת עושה את זה, ג'נביב?‬
‫- אני לא נכנסת לזה איתה. - נו, באמת.‬
‫לא כל מה שאני עושה קשור אלייך ואלייך.‬
‫- נו, באמת. - אתן ביחד רק בזכותי.‬
‫- אליוט. - מה?‬
‫- זה יהיה נהדר בשבילנו. - מה הכוונה?‬
‫- סליחה, ג'וזף? - למה היא מתכוונת?‬
‫תאומה אחת עם כוכבת טלוויזיה, השנייה עם פוליטיקאי חתיך.‬
‫שום דבר פה לא רע.‬
‫מתי אתה הולך, ג'וזף?‬
‫- ברצינות. מתי אתה עף מפה? - אלוהים.‬
‫מרכז הלידה פתוח. תודה.‬
‫אתה המקבילה האנושית להרפס.‬
‫בברלי!‬
‫- טוב. - אי אפשר להיפטר ממך.‬
‫- אלוהים. - אולי נאכל עוגה?‬
‫- נשמע נהדר! - תודה.‬
‫למה התכוונת? אנחנו ביחד רק בזכותה?‬
‫- הכנתי שתיים. - מזל טוב.‬
‫הזדמנות של פעם בחיים. פיסת היסטוריה.‬
‫אליוט.‬
‫- בהצלחה לכולם. - ביי ג'וזף.‬
‫בואי נניח לזה.‬
‫- נניח למה? - זין עליכם ותודה.‬
‫עבר עלייך הרבה ו...‬
‫נו, באמת, לא. אליוט בסדר גמור,‬
‫וכולנו נתמוך בה‬
‫כל עוד היא ממשיכה להרגיש לא טוב ומתנהגת כמו מניאקית השנה תוך כדי.‬
‫- אני בסדר, האמת. תודה על זה. - שתי מטומטמות.‬
‫באמת. אני בסדר. אני מאוהבת.‬
‫- אני בסדר. - אני הולך. זונות!‬
‫נכון, לא הייתי. כן, ברור. לא הייתי בסדר.‬
‫לא הייתי בסדר. הרגשתי שאני עוברת התמוטטות עצבים.‬
‫- נכון. - ואז אולי... לכי תזדייני!‬
‫- אולי ממש ביום שלאחר מכן, נכון? - אליוט?‬
‫את והחברה המתבגרת שלך שהכרת לפני 5 דקות...‬
‫סליחה?‬
‫מה הקטע, דרך אגב? יש לך תסביך אב?‬
‫ואת? את בדרך כלל הולכת על בוגרות.‬
‫- את אוהבת בוגרות... - בבקשה!‬
‫הקדשתי את חיי למטרה הזו, לך.‬
‫את, המטרה. בשביל מה עשינו את זה אם את הולכת‬
‫- לנטוש אותי? - אני לא נוטשת אותך.‬
‫אני מרגישה די נטושה!‬
‫אפשר להפסיק בבקשה?‬
‫כל דבר בחיים שלי היה בשבילך.‬
‫- ויתרתי על דברים. - אתה בסדר?‬
‫- הפסקתי לרצות דברים בשביל עצמי. - אליוט...‬
‫למדתי לרצות דברים רק כי את רוצה אותם.‬
‫המרכז, ההיריון.‬
‫- מושלם. - אלוהים.‬
‫- מה? - אלוהים.‬
‫הן מביאות תינוק.‬
‫בברלי בהיריון, ואין לזה שום קשר אליי.‬
‫זה נכון?‬
‫- מזל טוב. - תסתום!‬
‫את הולכת להיות אימא, בברלי?‬
‫- איך עשיתן את זה? - את...‬
‫אימהות לא דומה לעבודה שלך בכלל!‬
‫למה התכוונת?‬
‫- אנחנו לא מדברים על אימהות. - אבל אני כן יודעת כמה דברים.‬
‫למה התכוונת, אליוט?‬
‫יופי לך.‬
‫יכולתי להיות חלק מזה.‬
‫את לא.‬
‫- יכולתי. - אליוט?‬
‫את לא חלק מהחיים שלי.‬
‫אנחנו משנעות אותך לפה כל כמה שנים‬
‫רק כדי להוכיח לעצמנו שאנחנו לא סוציופתיות.‬
‫לעיתים אנחנו פועלות בשיטת משלוחים, והיא רצתה אותך, אז השגתי אותך.‬
‫הבר, הנשיקה. זה היה בסדר.‬
‫הלשון והכוס שלנו זהים. מה זה משנה?‬
‫תפסיקי!‬
‫בנות נוראיות שכמוכן!‬
‫ג'נביב.‬
‫לא.‬
‫אלן, אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫אני לא מסוגלת. אני מצטערת.‬
‫הן שתיים.‬
‫הן תמיד שתיים. אני לא יכולה לעשות את זה.‬
‫הן לא רוצות אותי. הן לא צריכות אותי, ואני לא רוצה אותן.‬
‫אני לא מסוגלת, ו... אתה טוב כל כך.‬
‫וזה כמו קרס חכה שנעוץ בי,‬
‫ומושך אותי מעלה כשאני רוצה להיות מתחת למים. ואני לא מסוגלת.‬
‫אני רוצה לחזור. לחזור להתחלה. אני לא מסוגלת.‬
‫- לינדה! - לא הייתי צריכה לעשות את זה.‬
‫לא הייתי צריכה לנסות‬
‫להיות אימא, כי אני לא מסוגלת. פשוט לא.‬
‫אלן.‬
‫לינדה!‬
‫נמצא דרך לעבור את זה. אני אעזור לך.‬
‫אני אעזור לך.‬
‫זה הולך רק בכיוון אחד, בברלי.‬
‫אימא לתינוק.‬
‫איך דרך חזרה. שום דבר לא חוזר.‬
‫אני לא הייתי מסוגלת.‬
‫רוב הזמן פחדתי מכן.‬
‫ידעתי שרציתן משהו. לא אותי.‬
‫אף פעם לא הייתי נחמה או בית,‬
‫או שמחה...‬
‫או ביטחון בשבילכן.‬
‫לדעתי, רוב האנשים‬
‫יכולים רק לקוות לפעול קצת טוב יותר מההורים שלהם.‬
‫זה מספיק.‬
‫אבל...‬
‫את תהיי אימא איומה, בברלי.‬
‫אני יודעת.‬
‫אלוהים.‬
‫כמה מתקדם?‬
‫- חמישים ושמונה ימים. - פאק.‬
‫- כן. - פאק, אליוט!‬
‫אני יודעת.‬
‫- יסגרו אותנו. - לא.‬
‫גידלת תינוק כמעט עד סוף השליש הראשון.‬
‫עובר.‬
‫סמנטיקה! פאק!‬
‫לכי תזדייני. אלוהים אדירים!‬
‫לכל הרוחות!‬
‫הם שלי?‬
‫הם הדנ"א שלך, כן.‬
‫- ושל...? - בברלי.‬
‫- בברלי? - כן.‬
‫- בברלי. - כן.‬
‫- בברלי. - אני יודעת.‬
‫למה את מספרת לי?‬
‫כי אני צריכה שתגיד לי מה לעשות.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫כי אני אוהבת אותה.‬
‫תרגום כתוביות: מאיה קציר‬
‫בקרת כתוביות: עמי מנדלמן‬