Tidigare i Dead Ringers...
Jag har träffat nån.
Jag visste inte att din syster var en tvilling.
Elliot, min syster, skulle inte ha gillat henne.
Är det allvar med skådespelerskan?
Jag ska ge er pengarna och lite till.
Ett förlossnings- och forskningscenter på Manhattan.
Jag förlorade en vid 12 veckor, en vid 14, en vid 16.
Är inte Parkers helt jävla onda?
Hur avundsjuk blir du när jag är i mitt labb
och odlar embryon till foster, foster till spädbarn och löser
alla fertilitetsproblem som nånsin funnits?
Jag hälsar på i fängelset.
Lillasyster.
Hur är hon?
Helvete.
Helvete!
Är du förväntansfull?
- Stor kväll. - Visst.
Allt väl? Du verkar nervös.
Jag mår så jävla bra. Tack ska du ha.
Vad fan har du gjort?
Du vill inte veta, Cabgrass.
Så det går bra.
Hej, Elliot.
Det verkar gå så bra mellan er,
som att ni båda verkligen vill det.
Häftigt.
Jag tror det.
Det här är otroligt.
- Vad är det? - Konstgjorda livmödrar.
- Det handlar egentligen inte om lammen. - Okej.
Mer om att skapa en livmoderlik miljö för barn som fötts för tidigt.
Jag känner att jag borde fråga dig om dina avsikter.
- Mina avsikter? - Gentemot min syster.
Så väldigt vuxet av dig.
Jag älskar henne, Elliot.
Min avsikt är att älska henne.
Klarar du av det?
Så du har redan börjat jobba, Tom?
Japp.
På en gång.
Snyggt labb, eller hur?
Ja, det är ett bra labb, Joe...
Seph.
Ja, varsågod. Du måste vara så lättad.
Jag vet inte om "lättad" är rätt ord.
Jaså? Det känns som precis rätt ord.
Jag var helt klart den bästa kandidaten för jobbet.
Överdriv inte. Du är okej ibland.
Att FDA upptäckte ditt labb och den illegala verksamheten och...
Du är i princip oanställbar.
Det var inte... Vill du lägga till nåt här?
- Nej, tack. - Vi kanske inte borde basunera ut
att du arbetar med Elly. Att du är här, överhuvudtaget.
Bevara det som en liten hemlighet oss emellan.
Ta med den i vår kollektiva grav, för evigt. Amen.
Okej.
Ja! För att förändra hur kvinnor föder barn, för alltid!
- Jävla kukhuvuden. - Som i?
- Som i ett gäng jävla kukhuvuden. - Som i en bukett penisar?
Så vackert, Tom.
Jag kallar honom för skitstövel, Elliot.
En Mantle med mänskliga känslor.
Det var värst.
Jag tittar inte, Beverly.
Du är stirrig. Du har hemligheter.
Ska jag berätta dem?
Det var en bra kväll, va? Är du taggad?
- Det var löjligt och pinsamt. - Du är löjlig och pinsam.
Är du uttråkad ännu?
Vill du att jag ska ge dig nåt glänsande och nytt?
Vad är det som är så bra?
Det är inte rättvist att behålla allt för sig själv,
hon är inte din, förrän hon har varit min.
Jag menar att jag nästan...
Så rart.
Välkomna till Mantle-Parkers Förlossningscenter.
Idag kommer att bli ert livs mest intensiva dag.
- Ja. - Känner du dig manlig när du säger så?
Allt har lett fram till detta. Vi är redo.
När du övade på det här framför spegeln,
var du naken eller bara topless?
Ni har gäster hela dan. Inga pauser.
- Perfekt. -"Gäster"?
Kvinnor som får barn är inte sjuka.
Jag älskar det. Det slog väl ut.
Styrelsen kommer att observera hela veckan, okej?
Vår prioritet är naturligtvis alltid kvinnorna,
- gästerna. - Så fan heller.
Men vi vill vara ligga i framkant, medvetna om vår publik.
- Ifall de ändrar sig. - För att visa respekt för allt de gett.
Det är bara ett par dar. Teamet och jag är här för att stötta er.
Behöver ni nåt så säg bara till.
Tack.
Välkomna till Mantle-Parkers Förlossningscenter.
Vad som helst.
Embryologi!
Välkommen till Embryologiavdelningen.
På skärmarna,
ser man embryon i olika utvecklingsstadier.
I det sista skedet som ska äga rum i ett labb
har cellerna redan börjat delats upp i ektoderm,
entoderm och mesoderm,
som kommer att utvecklas till olika strukturer i kroppen.
Ljus. Lyx. Säkerhet.
Vi är inneslutna i denna rymd, omhuldade i denna rymd som en organism.
En varelse. När man kliver in på Mantle Parker Center
känner man sig delaktig i nåt,
men också att ens individualitet kommer att respekteras.
Missfallsfaktorer, orsaker, behandling, framtida forskning, läkemedelsprövningar.
Vi tittar på föräldrarnas kromosomavvikelser,
autoantikroppar, NK-celler,
avvikande HLA-G, trombofili,
både ärftlig och förvärvad, vid spermie-DNA-fragmentering,
och HCGG-polymorfismer.
Vi studerar påverkan av prednison, heparin,
levothyroxin, hormonmodulatorer och IVIG.
Vi använder genredigeringsverktyget CRISPR-Cas9 i vår forskning
på en transkriptionsfaktor känd som TFAP2C and kromatin.
Vi kontrollerar järnhalterna via blodprov,
samt gör en personlig vitamin D och C-profil,
och arbetar med dietister för att ta fram perfekta juice och lunchmåltider.
Allt efter deras behov.
Om man vill ha champagne och hummer när barnet är ute,
dömer vi ingen.
Stacy är 24,
och har fattat ett smart beslut för att skydda sin hälsa och framtid
på ett sätt som snart blir normen för kvinnor världen över.
Vi kommer att använda titthålskirurgi
för att ta bort en liten del av äggstocksvävnaden,
som vi sen skär i bitar och fryser in.
När Stacy närmar sig klimakteriet,
tinar vi upp hennes frysta äggstocksvävnad
som sen åter ympas in i hennes kropp,
förmodligen i armhålan, där blodtillförseln är god,
därmed höjs det avtagande antalet könshormoner och klimakteriet fördröjs
med potentiellt 20 år.
Eftersom Stacy kom till oss
i så unga år kan vi skapa
ett skräddarsytt paket med långsiktig hälsovård.
Vilka beslut Stacy än tar i sitt liv,
kommer vi att kunna anpassa vår vård, vår forskning,
för att säkerställa att Stacys kropp kan hålla hennes tempo.
Tack, har vi några frågor?
Ja?
Och kvinnor som redan befinner sig på gränsen?
Det är en bra fråga.
Om en kvinna tar bort äggstocksvävnad i tidiga 40-årsåldern,
kan jag skjuta upp det med fem år.
Det verkar inte rättvist.
Tja, nej. Jag har bara varit här i fem minuter
och patriarkatet suger verkligen.
Fler frågor?
Vad händer om du stoppar in 24-åringens vävnad i mig?
Det är en av många idéer jag är intresserad av att utforska.
Jag ska ge dig lite tid.
Jag är så ledsen.
- Dr Mantle, din nästa gäst... - Ge mig en minut.
Du har blod på dina jävla händer! Rebecca Parker är en mördare!
Hallå!
Är du okej?
- Jag skulle inte oroa mig. - Okej.
Det är samma grupp och de gör samma sak
- var de än ser mitt namn. - Okej.
Konstgallerier, teknikföretag.
De slår till mot våra kontor varje månad.
Just nu är djurhjärtan i ropet.
Det är som Pavlovs hundar,
men på förskolenivå: "Se namnet Parker,
"kasta grishjärtat," du vet?
- Visst - Jag vill säga att det är tråkigt,
men samtidigt beundrar jag deras engagemang.
Visst, det är fantastiskt.
Det är underbart att bli bombarderad med organ av en ung kvinna med moral
på en plats där jag försöker ge vård,
och sen se henne fällas av en övernitisk vakt
som jag inte godkänt. Det är fanimej fantastiskt.
Skulle hon hellre ha fortsatt?
In på förlossningsavdelningen? Tryckt upp kolungor i några vaginor?
- Gnidit in bebisarna med ögonglober? - Inte bebisarna.
- Inget av det här känns bra. - Och det viktiga
är hur Beverly känner?
Jag tror inte att du är lika idiotisk
som du ibland ger intryck av att vara.
Förstår du att hon har råd med sin idealism?
Att hon bor med sina föräldrar i en fin lägenhet,
och läste i skolan om kapitalism
och socialism och filantropi.
Hon har vänner, hon har råd med mat.
Att hon ibland gör val hon inte borde
för det lilla extra i livet,
som vattenmelon i lågsäsong eller en Uber om det är sent och hon känner sig otrygg
och vill komma hem, trots
att hon i grunden inte håller med om företagets politik.
Och det är okej. Det gör vi alla, eller hur?
Vi gör alla lönsamhetsanalyser hela jävla tiden.
Men vi dissekerar inte minsta handling. Det är utmattande, påfrestande
och falskt.
Det faktum att de kastar en massa skit och kallar mig en mördare
och låtsas att de lever i en annan värld,
betyder att de ibland gör dåliga val
utan att grubbla, och det är okej.
Jag har inget emot det.
Det är systemet, och jag spelar gärna min roll.
Så att världen kan fortsätta att snurra runt sin axel.
Ingen av dem har nån plan, nåt alternativ.
De skulle skita i byxorna om man bad dem om en plan.
De är nöjda med att kasta organ på mig
och klappa sig själva på axeln.
Så jag antar att min fråga till dig är:
När ska du hålla käften och göra ditt jobb, Beverly?
För ärligt talat är jag jävligt uttråkad.
- Hon har rätt. - Tack.
Det fungerar, Beverly. Jag vill förändra hur kvinnor föder för alltid.
- Okej. - I sex jävla år?
- Okej. - Mer än så, för alltid,
i hela ditt underliga, fantastiska liv,
även om det inte känns bra just nu.
Det är inte så...
Nu har Barbie sitt förlossningsdrömhus, och du får ett utbrott.
Vill du sluta slå på mig i en sekund?
Det känns bara inte som jag trodde att det skulle kännas
och det är jobbigt.
Hej.
Jag tänkte hämta min personliga juice innan jag går.
Hur är den?
Utsökt.
Kommer den att hindra mig från att få missfall?
Det här är min syster, dr Mantle. Hon jobbar på forskningscentret.
Vad forskar du på?
Missfall?
Vill ni ha en försökskanin?
Varför inte boka en tid?
Hallå.
Okej.
Hur mår du?
- Får jag undersöka dig på sängen? - Nej.
Tack.
Jag måste kolla bebisens puls.
Jag kan göra en första kontroll med en doppler, bara på magen.
Jag ska skynda mig.
Vill du lämna oss, tack?
Vill du applicera gelen åt mig?
Sätt dopplern
under naveln, nära ditt blygdben.
Flytta den bara väldigt långsamt upp längs magen.
Okej, bra.
Vill du ha nånting?
Nej.
Vill du träffa en annan doktor?
Nej. Bara dig.
Jag ska gå och äta på nåt tjusigt ställe.
Jag vill äta en ceviche på hackad svan.
Bada i champagne.
Det borde du.
- Det borde vi. - Du förtjänar det.
Det gör vi.
Vilket ställe ska vi bevärdiga med ett besök ikväll?
Var tror du att vi kan få tag på det?
Jag har en grej.
Grej?
Genevieves serie är färdiginspelad och de har avslutningsfest.
Okej.
Följ med om du vill.
Vill du det?
Jag är dålig på att festa.
Jag kan gå som du.
- Ett bättre jag? - Jag är en bättre alla.
Beverly, hur träffades du och Genevieve?
- Genevieve säger inget. - Hur?
Det gjorde du inte?
Det är hemskt.
Herregud!
Jag säger ingenting.
Du såg hennes vagina och blev kär.
Jag bokar cellprov imorgon.
Nej, så var det inte.
- Det är definitivt... - Intensivt att dejta en tvilling.
Säger hon det?
- Jag tycker att Genevieve är fantastisk. - Gör du?
Jag trodde du tyckte hon var tråkig.
Att jag kunde få nån bättre och borde
gjort slut med henne redan.
Nej, hon är fantastisk.
Hon är det bästa som nånsin hänt dig.
Där är du ju.
-Åh, nej. Den andra. - Så himla roligt.
Nej, hon sa: "Jag bara vet, okej." Avslöjad.
Hej, älskling.
Hej.
Vill du ta det lite lugnt med det jävla tvillingbytet, Elliot?
Okej.
Det är väldigt roligt, och du är väldigt duktig,
men var snäll och ligg inte bakhåll för mig på min egen avslutningsfest.
Du behöver inte följa med oss.
Vi ska förlösa en mamma. Jag vet inte hur du kan hjälpa till.
- Jag vill vara med Beverly. - Ja, jag vet.
Men hela tiden?
Okej, det är bra. Fortsätt andas.
Du är trygg. Du kan föda henne.
Vi kommer inte att röra dig, Zhu Ye. Du har kontroll.
Tack. Vi skickar ditt blod till vårt labb.
Vänta fem minuter på din personliga kost- och hälsoplan.
Det här är bra, Zhu Ye.
Krysta nu.
Bebisen är snart ute.
Det här är bra, Zhu Ye.
Krysta nu. Barnet är nästan ute.
Det är bra, Zhu Ye.
Bebisens huvud syns. Lägg händerna på hennes huvud.
Du kan fånga henne.
- Okej, du gjorde det. - Grattis. Hon är perfekt.
- Ja. - Okej.
Hon är här.
Okej.
Du gjorde det. Du var otrolig.
Tack.
Du gjorde det.
Grattis.
Hon är perfekt.
- Det är... - Sammy.
Lillebror. Han kommer hit när han har fått sitt hjärta krossat.
Sammy.
Jag tycker att vi borde ha barn.
Jag menar allvar.
Det är inte roligt.
Bra.
Jag vill ha ett barn med dig.
Jag vill dricka en flaska vin och knulla dig utan kondom.
Jag vill vara våghalsig för att jag älskar dig.
- Och det här är äkta, Beverly. - Jag vet.
Det är på riktigt.
Oj, alltså.
Det ordnar sig.
Du klarar dig. Idag gör det ont bara.
Du ser jävligt lycklig ut.
Det är jag.
Vad tittar du på?
Vill du ha nåt mer, Elliot?
Greta, vad gör du?
Genevieve skickade ett meddelande.
Fortsätt, du avslutade inte meningen.
Elliot...
Varför lägger du kläder i en väska? Berätta fort.
Hon ville kolla Beverlys schema. Hon har en överraskning.
Nåt om att åka ut på landet över helgen.
Är du färdig?
Kom igen.
- Elly. - Hej.
Hej, Beverly. Hej, hej, hej.
Jag tänkte på igår, på hur stressad du varit,
hur svårt det har varit,
och du har aldrig varit bra på att bara tillåta dig själv
de saker du vill ha, som du behöver.
Och nu har du det.
Du har det. Allt du velat ha.
Förlossningscentret, och... du har mig.
Och jag tror att om du bara tillåter det att vara bra,
då kanske det blir det.
Jag tror du har rätt. Det här stället kan bli otroligt, Elliot.
Jag måste tillåta mig själv att vara lycklig.
Okej. Ja. Bra.
Bra gjort, jag.
Du har rätt. Jag har allt jag behöver. Centret, du, Genevieve.
Okej. Är det bra nu? Är vi klara med det?
Vad händer med bebisgrejen?
Varför försöker vi inte igen?
Lika bra, vi tog ju bort många, det kanske är det som saknas.
Inte Genevieve. Bebisen. Det du alltid velat,
inte det som precis dykt upp.
Jag vill inte göra bebisgrejen längre.
- Inte på det sättet. - Vad betyder det?
Inte på vilket sätt då?
Ingenting.
Det har inte fungerat.
Det kanske inte är meningen.
Jag älskar henne, Elliot.
Okej. Vi pratar om det ordentligt. Gör en plan.
Vi ägnar den här helgen åt att verkligen ta reda på det.
- Jag kan inte. - Varför inte?
Elly.
- Det här är så gulligt. - Det är okej med alla.
Joseph, Greta, teamet du just har skaffat.
Jag kollade inte med henne. Nej. För det vore galet, Beverly.
Två nätter. Jag har lovat att du är tillbaka för ett kejsarsnitt kl. 06.00
- på måndag. - Det är tufft för henne.
Är det ett problem?
Vi har aldrig varit i olika städer.
Det är ett jävla problem.
Jag säger inte emot.
Det är två nätter.
Det här är jävligt...
Elliot.
- Du. - Ja.
Du kommer att klara dig, eller hur?
Din syster är orolig, men du klarar dig.
Det är två nätter.
Det är ett jättefint ställe, saltvattenpool, god mat.
Och sen kommer hon tillbaka.
Ska du knulla henne i saltvattenpoolen?
Fan också.
- Ska du? - Elliot.
Elliot, nej. Okej?
Du ska inte knulla min syster i poolen?
Det är opassande. Det är osunt.
Du kan inte ha allt i din systers liv.
Och definitivt inte det här.
Det här är en relation mellan mig och Beverly. Inte dig.
Okej?
Redo?
Jag vill inte att du åker.
Elliot.
- Det går bra för dig. - Det betyder mycket när du säger det.
- Tack. - Tack.
Deena? Eller hur?
Jag minns att du pratade i din intervju om
vilken möjlighet det här jobbet var.
Absolut.
Jag insåg bara inte att möjligheten gällde att rida på den där skorviga kuken.
- Jag... - Elliot.
Menar du "dr Mantle?"
Dr Mantle.
På tal om din skorviga kuk, får jag låna den?
Går det bra?
Om jag framstått som oproffsig...
Du tog examen som etta på Stanford, eller hur?
Ja.
Han har fem barn och hans fru är förtvivlad.
- Sikta högre. - Jag har inte...
Jag bryr mig faktiskt inte ett skit.
Det här är din resa. Tom, kan du röra dig 100 % snabbare?
Är ögonbindeln nödvändig, Elliot?
Det är för att skydda dig.
- Har du döda kroppar här inne? - Sluta ställa frågor.
Du skulle skita i byxorna om du såg vad jag gjorde.
Och jag behöver inte din avföring just nu.
Varför måste jag blandas in i dina skändliga förehavanden?
Det har ingenting med dig att göra, Tom.
- Elliot. - Producera för i helvete.
Okej.
Vill du följa med mig hem?
Ja. Okej.
Ja. Definitivt.
Ska vi ta med oss alla? Ha en jävla fest?
Vad är det?
- Ska vi testa nåt? - Ja, frun.
Okej, följ mig.
Du är otrolig.
Kan du sluta prata?
Förlåt, det kommer inte att fungera för mig om du pratar.
Okej.
Knulla mig.
Ja. Åh, ja.
Förlåt. Nej. Det funkar inte.
Jävlas du med mig?
Du verkar trevlig. Det är okej. Det funkar bara inte.
Jag behöver nåt annat just nu. En drink eller... Jag vet inte.
Va?
Dra åt helvete.
Gratis kläder!
Vad fan gör du, ditt jävla psyko?
Hej.
Vad fan sysslar du med?
- Träffade jag? - Kunde gjort.
Så jag träffade dig inte?
Du kan inte göra sån skit.
- Vadå för skit? - Galen skit.
- Sån där jag-gör-vad-jag-vill-skit. - Inte?
Det brukar jag kunna. Jag brukar få vad jag vill, när jag vill.
Jag ber om ursäkt.
Räcker inte.
Våga inte le mot mig.
Vi kan göra så här.
Är man här uppe är allt bra.
Inga regler. Inget spelar nån roll.
Ingenting har nåt värde!
Åt helvete med alltihop!
Om du säger det.
Tänk om jag slår sönder stället?
Tänk om jag förstör ditt hem?
Säger du att jag tappade en blomkruka på ditt hem?
Är den där gränden ditt hem? Så sorgligt. Jag är ledsen.
Slå sönder mitt hem, om det får dig att må bättre.
Nej. Det är min mamma och pappa.
Det såg kul ut!
Fortsätt, jag utmanar dig.
- Dina droger är skit. - Fan ta dig.
- Varifrån? - De levereras.
- De är skit. - Jag ber om ursäkt.
Kan du inte få bra som läkare?
Jag gillar de här. Jättegoda.
- Nej. - Jo. Man vill ha mer.
De är torra. Fast tar man många, vill man ändå slå sönder saker.
- De räcker inte. - Det är för att jag är ledsen.
- Jag är så ledsen, Skinny. - Gör inte så.
- Va? - Ge mig ett smeknamn.
- Vem fan är du? - Two-Face och Skinny.
- Tror du att du är en jävla gangster? - Det är jag.
Säg det där nere så blir du uppskuren.
- Stor i orden. - Lugna ner dig.
Du är som en vacker utomjording.
Usla leveransdroger.
Magra gamla damutomjording.
Varför är du ledsen?
Alla är ledsna.
- Inte jag. - Du borde vara det.
Du borde vara deprimerad. Ditt liv suger.
- Det här är djupt. - Känner du det med?
- Kontakten är äkta. - Var är det andra ansiktet?
- Du behöver sys. - Sy då.
- Var ska man börja? - Vad menar du?
Hela din kropp behöver sättas ihop igen.
Jag sprängde mig själv.
- Var det värt det? - Mer än du anar.
När det är riktigt bra...
Du har inte en jävla aning. Det är så skönt.
Bästa knullet. Bästa drinken.
Bästa kneget. Bästa förlossningen.
Bästa bröstvårtesugningen. Bästa biffen. Bästa kyssen. Bästa svetten.
Bästa omslingrade benen. Midnattskontakt.
Ingenting kommer i närheten, Two-Face.
- Var är din syster? - Inte här.
- Slog du sönder hennes grejer?
Ja.
- Dödade du henne? - Så jag kan döda henne.
Kanske är det därför du gillar sandlådedroger.
Hon är saknad i strid, jävla idioter!
Varje upplevelse, varje rus är halvt.
Dubbla då, skitstövel.
Varje gång man ser henne, tappar man andan.
Det är en missbrukarparasitisk långsam död,
- att ha en tvilling. - Det är dubbelt. Allt hon får,
- får jag. - Var är hon nu?
Knullar nån skådespelerska i en saltvattenpool.
Och du får lite av den där saltvattenfittan.
Dubbelt så bra.
Du snackar skit. Det är hälften.
Som konstanta multipla divisioner, man är knappt där.
Nej, jag är här. Hon är här!
Hon är inte här, hon är där.
Du är knappt här på grund av det.
Det är en tragedi.
Håll käften!
- Det är Shakespeare. - Nej, jag är här.
Det är Tjechov.
Jag är här.
Nån död vit författare.
- Jag är fanimej här! - Du är knappt här.
Jag kan knappt se dig.
Du har raderats till dubbel negativitet. Det är bra, bra jobbat av mig.
Och hon är där ute.
Hon har hittat nåt annat, och du, vad ska du göra?
Desintegrera. Du delas och hon multipliceras tills hon är en hel
och du en fjärdedel. Och hon är lycklig, och du är borta.
Och hon är en levande jävla saltvattensfitta
tills hon är en varm värk, med bra droger, och du är ingenting.
Du är fanimej ingenting.
Herregud! Åh, fan! Herregud.
Åh, fan! Helvete!
Helvete!
Var fan är du? Agnes?
Helvete!
Helvete! Agnes, var fan är du?
Helvete! Herrejävlar. Helvete!
Fröken?
- Helvete! -Är du okej?
Var fan är du, Agnes?
- Bra kväll? - Mycket. Många bebisar. Fullt upp.
Vi ses.
Det hände inte. Det är inte på riktigt. Hon finns inte.
Elly?
Beverly, kom hem.
Jag vet inte vad som hände.
Förlåt att jag åkte.
Greta har gjort frukost.
Godmorgon.
Undertexter: Sara Ritzén Awunor
Kreativ ledare: Monika Andersson